Справа № 761/21884/25
Провадження №1-кп/761/3393/2025

В И Р О К 
іменем України

25 грудня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
обвинуваченого ОСОБА_6 
захисника ОСОБА_7 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні суду кримінальне провадження №22025000000000418, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 березня 2025 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стригани Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Так, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України мобілізованим ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , відповідно до наказу наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.07.2024 № 228-РС (по особовому складу), в порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. ст. 1, 2, 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 30, 37, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, прибув 18.08.2024 до розташування військової частини НОМЕР_2 , яка перебуває в складі бригади військової частини НОМЕР_1 , після нібито лікування у Національному військовому-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» Міністерства оборони України та подав командуванню військової частини НОМЕР_2 рапорт з долученням завідомо підроблених документів на звільнення його із Збройних Сил України на підставі підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.
Після чого, на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 22.08.2024 № 274-РС та командира військової частини НОМЕР_2 від 30.08.2024 № 256 (по стройовій частині) про звільнення ОСОБА_6 із Збройних Сил України, останній 30.08.2024 залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , яка перебуває в складі бригади військової частини НОМЕР_1 , до якої по теперішній час не з`являвся, та відповідно військову службу не проходив, обов`язків військової служби не здійснював.
Таким чином, вищезазначеними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 409 КК України, тобто ухилення від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчинене в умовах воєнного стану.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. 
Так, обвинувачений ОСОБА_6 надав показання про те, що був мобілізований у травні 2024 року, орієнтовно 17 числа. Під час виконання бойового завдання по підрозділу, у складі якого він проходив службу, було відкрито вогонь, унаслідок чого його засипало уламками будівлі на висоту приблизно двох поверхів. Деблокування тривало близько двох діб, після чого він був евакуйований. Надалі він проходив лікування у місті Бровари. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я, за порадою знайомих, він погодився на незаконне оформлення документів для звільнення з військової служби. Він усвідомлював протиправний характер таких дій та передав грошові кошти у сумі 5 000 доларів США третім особам за сприяння у виготовленні відповідної довідки. Після цього він отримав довідку про нібито непридатність до проходження військової служби, яку надав за місцем служби, внаслідок чого був звільнений зі Збройних Сил України. Згодом Службою безпеки України було встановлено, що зазначена довідка є підробленою. Разом з тим, обвинувачений зазначив, що до вчиненого ставиться негативно, свою участь у зазначених діях визнає.
Таким чином, показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції. 
Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, враховуючи відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , показання якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, та враховуючи відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні матеріали, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.
Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, умисний винний протиправний характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію вчиненого, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують обвинуваченому покарання.
Зокрема, судом враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває. 
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено. 
Відповідно до правил призначення покарання, закріплених ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та повинно бути необхідним та достатнім для такого виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами. 
Суд, при призначенні покарання ОСОБА_6 , не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 КК України.
Так, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 409 КК України та з урахуванням всіх обставин справи на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробовуванням, якщо останній протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України. 
Строк дії застосованого відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання закінчився 12.06.2025 року. Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу суд не вбачає.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні. 
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. 
На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 369-374, 394 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо протягом вказаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме:
-рапорт ОСОБА_6 командиру в/ч НОМЕР_2 від 18.08.2024, на 1 арк.; витяг з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії при ЗСУ. Протокол № 16446 від 13 серпня 2024 року, на 1 арк.; довідка військово-лікарської комісії № 12941 від 12.08.2024, на 1 арк.; кольорова копія виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 8681 у загальнотерапевтичній клініці НВМКЦ «ГВКГ», на 1 арк.; копія довідки ВЛК № 12941 № 12.08.2024 на ім`я ОСОБА_6 , на 1 арк., копія свідоцтва про хворобу № 5593 від 13.08.2024 на ім`я ОСОБА_6 , на 3 арк.; кольорова копія військового квитка (мовою оригіналу: «Военный билет НОМЕР_7») на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 6 арк.; кольорова копія картки платника податків на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на 1 арк. - залишити в матеріалах кримінального провадження;
-мобільний телефон Redmi Note 12 Pro чорного кольору (модель: 2209116AG, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , S/N: НОМЕР_6 ) з nano-сім картами мобільних операторів «Київстар» та «Лайфселл» - повернути ОСОБА_6 ;
-облікову картку до військового квитка серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_6 , на 3 арк.; припис в/ч НОМЕР_2 № 497 від 30.08.2024 на ім`я ОСОБА_6 , на 1 арк.; витяг із наказу в/ч НОМЕР_2 №256 від 30.08.2024, на 1 арк. - повернути ІНФОРМАЦІЯ_4 , а копії зазначених документів залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду першої інстанції в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України оскарженню не підлягає. В іншій частині може бути оскаржений учасниками процесу, протягом 30 діб з моменту його проголошення до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції до Шевченківського районного суду м. Києва.
Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити учасникам. 

Суддя Шевченківського районного
суду міста Києва ОСОБА_8