РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 564/1272/19
Провадження № 22-ц/4815/244/26

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого-судді – Шимківа С.С.,
суддів: – Хилевича С.В., Ковальчук Н.М.,
секретар судового засідання – Ковальчук Л.В.,

учасники справи: 
скаржник –  ОСОБА_1 ,
особа, рішення/дії 
якої оскаржуються – Головний державний виконавець Костопільського ВДВС
у Рівненській області Західного міжрегіонального 
управління Міністерства юстиції (м. Львів) Салівончик В.А. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником – адвокатом Ковальчуком Сергієм Леонідовичем на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2025 року (ухвалене у складі судді Грипіч Л.А., повний текст судового рішення виготовлено 20 жовтня 2025 року) у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

в с т а н о в и в :

У липні 2025 року ОСОБА_1 , через свого представника – адвоката Середу О.В., звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.
Скаргу обґрунтовував тим, що на виконанні Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) знаходиться виконавче провадження № 59769766 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Костопільським районним судом 08.08.2019 року у справі № 564/1272/19, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.07.2019 року та до досягнення дитиною повноліття.
01 липня 2025 року ОСОБА_1 були отримані постанови головного державного виконавця Костопільського РВ ДВС Салівончика В. А. про накладення штрафів в загальному розмірі 82 138,40 грн, які були винесені 05 червня 2026 року у виконавчому провадженні №59769766, а саме:
- постанова від 05.06.2025 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь ОСОБА_2 в розмірі 6 747,10 грн (супровідний лист від 05.06.2025 року №14713);
- постанова від 05.06.2025 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь ОСОБА_2 в розмірі 21 290,5 5 грн (супровідний лист від 05.06.2025 року №14717);
- постанова від 05.06.2025 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь ОСОБА_2 в розмірі 54 100,75 грн (супровідний лист від 05.06.2025 року № 14722).
ОСОБА_1 не погоджується із постановами, які були винесені 05 червня 2026 року у виконавчому провадженні №59769766 головним державним виконавцем Костопільського РВ ДВС Салівончиком В.А. про накладення штрафів в загальному розмірі 82 138,40 грн, вважає їх незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки, як вбачається з відповіді Костопільського ВДВС від 08.07.2027 року №22467, на час винесення постанов про накладення штрафів - 05 червня 2025 року, розмір заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №59769766 становив 534,25 грн, тобто не перевищував граничних норм, встановлених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".
Просив суд визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Костопільського відділу державної виклнавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Салівончика Вадима Анатолійовича, винесені 05.06.2025 у виконавчому провадженні №59769766 про накладання на ОСОБА_1 штрафів на користь ОСОБА_2 в розмірі 6747,10 грн., в розмірі 21 290,55 грн. та в розмірі 54 100,75 грн.
Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2025 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця- задоволено.
Визнано протиправними та скасовано постанову головного державного виконавця Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Салівончика В.А., винесену 05.06.2025 у виконавчому провадженні №59769766, про накладання на ОСОБА_1 штрафу на користь ОСОБА_2 в розмірі 6747,10 грн.
Визнано протиправними та скасовано постанову головного державного виконавця Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Салівончика В.А., винесену 05.06.2025 у виконавчому провадженні №59769766, про накладання на ОСОБА_1 штрафу на користь ОСОБА_2 в розмірі 21 290,55 грн. 
Визнано протиправними та скасовано постанову головного державного виконавця Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Салівончика В.А., винесену 05.06.2025 у виконавчому провадженні №59769766, про накладання на ОСОБА_1 штрафу на користь ОСОБА_2 в розмірі 54 100,75 грн.
Ухвала суду мотивовано тим, що на час винесення оскаржуваних постанов - 05 червня 2025 року наявний розмір заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №59769766 складав 534,25 грн, та не перевищував граничних норм, встановлених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", тому головним державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження №59769766 не обґрунтовано накладено на ОСОБА_1 штрафи в загальній сумі 82 138,40 грн.
Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_2 , через свого представника – адвоката Ковальчука С.Л., 05 листопада 2025 року оскаржила його в апеляційному порядку. 
У поданій апеляційній скарзі вказує, що судом здійснено хибне застосування норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 2610/27695/2012 та хибне посилання в оскаржуваній ухвалі на абзац де зазначено, що "визначальним для вирішення справи є встановлення наявності такої заборгованості на час винесення постанови про накладення штрафу та її сума, з якою пов`язано визначення розміру штрафу", вирвано з контексту постанови Великої Палати Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі №2610/27695/2012.
У зв`язку з наявністю тривалої несплати ОСОБА_1 (заявником) аліментів на утримання своєї дитини, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, вважає, що накладення штрафу державним виконавцем, який стягується для утримання дитини, є справедливим та таким, що відповідає міжнародним принципам захисту прав дитини.
У державного виконавця були наявні усі правові підстави для накладення на боржника штрафів у розмірі 20, 30 та 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, як це передбачено ч. 14 ст. ст. 71 ЗУ "Про виконавче провадження".
Відтак, вищевказані дії державного виконавця відповідають вимогам чинного законодавства, а тому жодних правових підстав для скасування постанов державного виконавця немає.
Враховуючи інтереси спільної дитини та наведені обставини справи, не вбачає підстав для звільнення заявника (боржника) від обов`язку сплатити ОСОБА_2 штрафи за заборгованість зі сплати аліментів.
Просить суд скасувати ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2025 року та постановити нову – про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 
27 листопада 2025 року представник ОСОБА_1 – адвокат Середа О.В. подала відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність оскаржуваної ухвали суду.
Вказує, що жодна із перелічених постанов про накладення штрафів на ОСОБА_1 , яка була винесена головним державним виконавцем в порядку частини чотирнадцятої статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", не містить відомостей про розмір заборгованості зі сплати аліментів, яка була наявна на час їх винесення, а саме на 05 червня 2025 року та яка фактично становила 534,25 грн.
Натомість, у постановах від 05.06.2025 року головним державним виконавцем вказана заборгованість зі сплати аліментів, яка утворилась у період з 01.01.2021 року по 31.12.2023 року, яка була повністю оплачена боржником 01 травня 2025 року та відсутня час винесення оскаржуваних постанов.
Як виснувала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі №2610/27695/2012 дата виникнення заборгованості зі сплати аліментів не впливає на можливість застосування штрафу до боржника. Визначальним для вирішення справи є встановлення наявності такої заборгованості на час винесення постанови від 19 грудня 2018 року про накладення штрафу та її сума, з якою пов`язано визначення розміру штрафу.
Оскільки на час винесення оскаржуваних постанов – 05 червня 2025 року наявний розмір заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №59769766 не перевищував граничних норм, встановлених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" та становив лише 534,25 грн, тому головним державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження № 59769766 не обґрунтовано накладено на ОСОБА_1 штраф в розмірі 6 747,10 грн згідно постанови від 05.06.2025, штраф в розмірі 21 290,55 грн згідно постанови від 05.06.2025 та штраф в розмірі 54 100,75 грн згідно постанови від 05.06.2025.
Просить про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги – без задоволення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.
На примусовому виконанні у Костопільському відділі державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебуває виконавче провадження №59769766 щодо виконання виконавчого листа № 564/1272/19, виданого 08.08.2019 року Костопільським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.07.2019 року та до досягнення дитиною повноліття.
Постановою державного виконавця від 05.06.2025 року ВП № 59769766 на ОСОБА_1 накладено штраф на користь ОСОБА_2 в розмірі 20 відсотків від суми заборгованості, що становить 6 747,10 грн у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів, за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року, сукупний розмір якої складає 33635,50 грн, що перевищує суму відповідних платежів за один рік (а.с. 42).
Постановою державного виконавця від 05.06.2025 року ВП № 59769766 на ОСОБА_1 накладено штраф на користь ОСОБА_2 в розмірі 30 відсотків від суми заборгованості, що становить 21 290,55 грн., у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів за період з 01.01.2021 року по 31.12.2022 року, сукупний розмір якої складає 70 968,50 грн та перевищує суму відповідних платежів за один рік (а.с. 44).
Постановою державного виконавця від 05.06.2025 року ВП № 59769766 на ОСОБА_1 накладено штраф на користь ОСОБА_2 в розмірі 50 відсотків від суми заборгованості, що становить 54 100,75 грн, у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів за період з 01.01.2021 року по 31.12.2023 року,, сукупний розмір якої складає 108 201,50 грн та перевищує суму відповідних платежів за один рік, заборгованість по сплаті аліментів (а.с. 46).
Рішенням Костопільського районного суду у справі №564/1668/25 від 02 червня 2025 року, яке набрало законної сили 08.07.2025 року встановлено, що за боржником ОСОБА_1 рахувалась заборгованість зі сплати аліментів за період з 26.07.2019 року до 01.04.2025 року у сумі 179 567,17 грн (а.с. 49).
01 травня 2025 року ОСОБА_1 було повністю оплачено заборгованість за аліментами в сумі 179 567,17 грн, що підтверджується копіями квитанцій на переказ готівки № 0.0.43418215281 від 01.05.2025 року та № 0.0.4341833324.1 від 01.05.2025 року (а.с. 56).
З наданої скаржником відповіді Костопільського ВДВС від 08.07.2027 року №22467 встановлено, що на час винесення оскаржуваних постанов про накладення штрафів – 05 червня 2025 року, розмір заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №59769766 становив 534,25 грн (а.с. 57).
Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до частини першої статті 74 Закону № 1404-VIII "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до частини другої статті 63 Закону № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
У статті 195 СК України врегульовано порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), та вказано, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Частиною чотирнадцятою статті 71 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.
За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.
За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.
У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.
Оскаржуючи постанови головного державного виконавця Вадима Салівончика від 05.06.2025 року ВП № 59769766 про накладення на ОСОБА_1 штрафів у розмірі 20, 30, 50 % суми заборгованості, Демчук Л.С. покликався на недотримання державним виконавцем вимог ч. 14 статті 71 Закону № 1404-VІІІ щодо розміру заборгованості, оскільки станом на дату винесення оскаржуваних постанов, заборгованість зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №59769766 складала 534,25 грн.
Як роз`яснено Верховним Судом, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року, у справі № 2610/27695/2012 (провадження № 14-37цс21) дата виникнення заборгованості зі сплати аліментів не впливає на можливість застосування штрафу до боржника. Визначальним для вирішення справи є встановлення наявності такої заборгованості на час винесення постанови про накладення штрафу та її сума, з якою пов`язано визначення розміру штрафу.
Оскільки на час винесення оскаржуваних постанов - 05 червня 2025 року наявний розмір заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №59769766 становив 534,25 грн, та не перевищував граничних норм, встановлених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення державним виконавцем вимог закону, що є підставою для задоволення скарги ОСОБА_1 .
Вказане відповідає практиці Верховного Суду при розгляді спорів у аналогічних правовідносинах, зокрема правовій позиції, що висловлена у його постанові від 25 червня 2025 року у справі № 344/11845/24 (провадження № 61-13284св24).
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи та застосовано правові норми, які підлягали до застосування, в зв`язку із чим оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, як постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана її представником – адвокатом Ковальчуком Сергієм Леонідовичем залишити без задоволення, а ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2025 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М. 

Хилевич С.В.