ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" січня 2026 р. Справа № 596/1204/25
Провадження № 2-др/596/2/26 
Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді   Митражик Е.М. 
при секретарі судового засідання   Стасюк О.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Гусятинського районного суду Тернопільської області в селищі Гусятин заяву представника ТОВ «ІННОВА-НОВА» адвоката Андрущенко М.В. про ухвалення додаткового рішення суду в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Гусятинського районного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа №596/1204/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням від 24 листопада 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за договором надання грошових коштів у позику №5500520924 від 23.09.2024 року в розмірі 26 820 (двадцять шість тисяч вісімсот двадцять) гривень 00 копійок та судовий збір в сумі 2 422 гривні 00 копійок. При ухваленні рішення судом питання щодо витрат на професійну правничу допомогу, вирішено не було.
Від представника позивача адвоката Андрущенка М.В. через систему Електронний суд надійшла до суду заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова-Нова» 5 000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на ст.270 ЦПК України. В обґрунтування заяви вказав, що заочним рішенням від 24.11.2025 року позовні вимоги задоволено, просить стягнути понесені витрати позивачем на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 гривень. В заяві зазначає про те, що на підставі рішення загальних зборів учасників змінено найменування юридичної особи: Товариство з обмеженою відповідальністю з «ІННОВА ФІНАНС» на «ІННОВА-НОВА», у зв`язку із чим 08.09.2025 р. внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Позивача. 
Сторони по справі в судове засідання 20.01.2026 року не з`явилися, належним чином повідомлялися про день, час та місце слухання справи. 
Представник позивача адвокат Андрущенко М.В. в заяві про ухвалення додаткового рішення просив проводити розгляд справи без нього. 
Станом на 20 січня 2026 року від відповідача ОСОБА_1 заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення не надходило. 
Суд, розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.
Згідно п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників судового розгляду ухвалити додаткове рішення, якщо судом не було вирішене питання про судові витрати.        
Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до частин 1-5 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Із матеріалів справи слідує, що в позовній заяві представником позивача було заявлено про понесення стороною витрат на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн. 
На підтвердження заявлених представником позивача адвокатом Андрущенко М.В. понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 гривень до заяви про ухвалення додаткового рішення від 28.11.2025 року подано: копію договору №06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 року; копію заявки №2887214821 про надання послуг від 12.08.2025 року; копію платіжної інструкції №1 від 26.11.2025 року; копію акту №2887214821 приймання-передачі наданих послуг до Договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 року по справі №596/1204/25; копію ордеру про надання правничої допомоги серії АН №1685916 від 08.05.2025 року; копію свідоцтва про право на занняття адвокатською діяльністю серії ДН №6216. 
У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.    
Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною: в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19; у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19); у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: від 18 листопада 2020 року у справі № 922/3706/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 922/3708/19.  
Саме на іншу сторону покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат на правничу допомогу.         
Зазначене відповідає правовому висновку, наведеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.  
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.     
Разом з тим, стороною відповідача будь-яких письмових клопотань чи заперечень щодо заявленої адвокатом Андрущенко М.В. суми витрат на правничу допомогу не подано.           Оскільки матеріали справи не містять клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні.       
З огляду на вищенаведене, заява представника позивача ТОВ «Іннова-Нова» адвоката Андрущенко М.В. про ухвалення додаткового рішення, а саме, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ТОВ «Іннова-Фінанс» витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення повністю. 
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 258, 259, 270 ЦПК України, суд,- 
УХВАЛИВ:
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» (ЄДРПОУ 44127243) - адвоката Андрущенко Михайла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу – задовольнити.
Ухвалити у справі № 596/1204/25 додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» (ЄДРПОУ: 44127243, адреса: 04071, м.Київ, вул. Верхній Вал, буд.10, поверх 2, офіс 5) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. 

Суддя Гусятинського районного суду 
Тернопільської області      Елла МИТРАЖИК