ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/10298/25 Справа № 205/10270/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дорошенко Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Новікова  Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року                                                           
Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:
судді-доповідача: Новікової Г.В. 
суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 26 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що 17.05.2017 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області було прийнято рішення по справі №179/1370/15-ц щодо стягнення з нього на користь відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на утримання сина до досягнення ним повноліття. 
06.08.2021 року Ленінським районним судом міста Дніпропетровська прийнято рішення по справі №179/637/21, яким збільшено розмір аліментів з 1000 грн. до 1800 грн. щомісячно, що підлягає щорічній індексації відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання законної сили. 02.05.2024 року Ленінським районним судом міста Дніпропетровська було розглянуто справу №179/2043/23 за позовом ОСОБА_2 до нього про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені, змінено розмір стягнення аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Ленінського районного суду від 06.08.2021 року у справі №179/637/21. Вирішено стягувати з нього на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 
07.05.2024 року його сімейний стан змінився, між ним та ОСОБА_4 було укладено шлюб. 21.08.2024 року рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська по справі №207/3251/24 надано дозвіл усиновити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 05.11.2024 року Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) видано свідоцтва про народження ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , де батьком дітей зазначено ОСОБА_1 . Тобто, на його утриманні, вже окрім ОСОБА_7 , є ще ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
31.12.2024 року він втратив роботу та з 18.02.2025 року перебуває в статусі безробітної особи в Кам`янській філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості. У зв`язку з втратою роботи його фінансове становище значно погіршилося, відповідно до чого, не має можливості в повній мірі виконувати рішення суду щодо сплати аліментів та призведе до утворення заборгованості по сплаті аліментів, а не до реального матеріального забезпечення дитини батьком. 
Додатково зазначив, що мати дитини всіляко перешкоджає його спілкуванню з дитиною, йому не відоме місце проживання сина, його місце навчання, невідомо про соціальний стан дитини, психологічний стан та інші обставини щодо його існування. Також йому не відомо яким чином мати дитини утримує їхнього сина та як витрачає кошти, які він сплачує на його утримання. 
Враховуючи зміну його матеріального та сімейного стану просив змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 на 
підставі рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська по справі № 179/2043/23 від 02.05.2024 року та стягувати з нього аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду.
Рішенням Новокадацького районного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2025 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції від 26 серпня 2025 року та ухвалити в нове, яким задовольнити його позовні вимоги.
В обґрунтування посилається на порушення судом при прийняті рішення по справі норм матеріального права, та зовсім не враховано, факт одруження позивача та усиновлення дітей, як складову зміни його матеріального становища, та факт того, що у зв`язку з створенням родини, збільшуються фінансові витрати на утримання родини та дітей. 
Також вважає, що судом першої інстанції невірно, критично та упереджено визначено звинувачення в тому, що позивач свідомо не працевлаштовувався так як згідно відомостей з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про застраховану особу за звітні роки 2009, 2010, 2012, 2013, 2018, 2021, 2024 для приховування своїх доходів. Позивач вважає, що це суб`єктивна думка суду, є бездоказовою, без вивчення обставин, які складалися в його житті. Вважає, що звинувачення позивача в приховувані його доходів є упередженим.
Зазначає, що майновий стан складається виключно з заробітної плати/допомоги по безробіттю до майнового стану позивача може відноситься також наявність у нього рухомого та нерухомого майна, інших об`єктів цивільного права, але будь-яке рухоме та нерухоме майно за позивачем на праві власності не зареєстровано.
З посиланням на аналогічні доводам позовної заяви зазначає, що ним належними та допустимими доказами доведено наявність підстав для зменшення розміру аліментів. Враховуючи права дітей на рівні, належні умови, у тому числі, у зв`язку з усиновленням дітей від іншого шлюбу, враховуючи зміну матеріального та сімейного стану позивача, вважає, що це є підстави для зменшення розміру аліментів.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи предмет позову, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів, колегія суддів вважає, що дана справа підпадає під ознаки малозначної у відповідності до пункту 3 частини шостої статті 19, пункту 1 частини 1, пунктів 1, 4 частини 3 статті 274 ЦПК України, а тому розгляд апеляційної скарги у даній справі слід проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи – в письмовому провадженні.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. 
Рішенням Ленінського районного суду місті Дніпропетровська від 06.08.2021 року у цивільній справі №179/637/21 збільшено розмір аліментів, які рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17.05.2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1000 грн на користь матері ОСОБА_2 до розміру 1800 грн. щомісяця, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
Рішенням Ленінського районного суду місті Дніпропетровська від 02.05.2024 року у цивільній справі №179/2043/23 змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 06.08.2021 року у цивільній справі №179/637/21.21. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 
Як вбачається з довідки Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 10.03.2025 року №32962/28.27-34, у відділі на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №54410990 за виконанням виконавчого листа №179/1370/15-ц від 24.07.2017 року, виданого Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Виконавче провадження відкрито 31.07.2017 року. Після відкриття виконавчого провадження та станом на 10.03.2025 року у боржника відсутня заборгованість щодо сплати аліментів. 
07.05.2024 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.08.2024 року у справі №207/3251/24 дозволено ОСОБА_1 усиновити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі зміною по батькові дитини з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 », та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі зміною по батькові дитини з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 ». 
На підставі вказаного рішення 05.11.2024 року Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) видано свідоцтва про народження ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , де батьком дітей зазначено ОСОБА_1 .. 
Відповідно до довідки №3424 від 26.06.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував на обліку в Кам`янській філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з 18.02.2025 року по 07.05.2025 року. Дохід за період з 19.02.2025 року по 06.05.2025 року становить 9182,48 грн.
Згідно з формою ОК-5 за 2018 рік дохід ОСОБА_1 становить 15800 грн, за 2021 рік – 9224,42 грн, з 2024 року дохід становить 24500 грн. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів погіршення його матеріального стану у зв`язку із народженням дитини, укладенням шлюбу та погіршення стану здоров`я, що дає підстави для зменшення розміру аліментів. Крім того звернув увагу, що заборгованість зі сплати аліментів відсутня, а тому позивач в змозі сплачувати їх у визначеному судом розмірі, а з матеріалів справи неможливо встановити, який наразі розмір витрат позивача на забезпечення як нової родини так і неповнолітнього ОСОБА_15 .
Проте такий висновок не відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, 
проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Частиною першої ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. 
Таким чином, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Тобто, закон пов`язує виникнення права на зміну розміру аліментів зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, якщо такі обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками).
Отже, враховуючи встановлений частиною першою статті 81 ЦПК України обов`язок доказування, у справах про зміну розміру аліментів позивач повинен довести як наявність обставин, передбачених статтею 192 СК України, так і те, що ці обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками) та існують на момент звернення з позовом.
Судом першої інстанції встановлено, що 07.05.2024 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4 та у серпні цього ж року відповідно до рішення від 21.08.2024 року усиновлено дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто за встановлених обставин можна казати про те, що сімейний стан позивача змінився та на його утриманні перебувають вже троє дітей, а тому висновки суду в цій частині є недоцільними, оскільки позивач відповідно до вимог закону повинен утримувати їх як батько.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22, від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22-ц, від 19 червня 2024 року у справі № 686/22677/23.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За встановлених обставин після прийняття рішення про стягнення з  ОСОБА_1  аліментів  на утримання сина матеріальне становище позивача погіршилося у зв`язку із зміною у 2024 році сімейного стану та усиновленням ще двох дітей.  Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на момент звернення із позовною заявою ОСОБА_1 був безробітним та перебував на обліку у центрі зайнятості.
З урахуванням наявності у позивача дітей від другого шлюбу, які перебувають на його утриманні, колегія суддів вважає, що необхідним і достатнім розміром аліментів на утримання сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , для забезпечення гармонійного розвитку дитини є 1/6 частина від всіх видів заробітку позивача, з урахуванням вимог ст. 182 СК України.
Посилання про необхідність зменшення розміру аліментів на дитину до 1/8 частини колегією суддів не приймається до уваги, оскільки це призведе до значного погіршення матеріального утримання однієї дитини перед іншими.
За вказаних обставин доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь відповідача на утримання дітей є обґрунтованими, оскільки позивачем доведено належними доказами погіршення його матеріального стану та неспроможність сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, раніше визначеному рішенням суду і необхідності зменшення їх розміру.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1ст. 376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки апеляційним судом встановлено неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального права, то є підстави для часткового задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частини доходу позивача
Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову з урахуванням положень п.3 ч.1 ст. 176 ЦПК України складає менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 26 серпня 2025 року скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.
Розмір аліментів, визначений рішенням Ленінського районного суду місті Дніпропетровська від 02.05.2024 року, змінити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини – ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з часу набрання постановою суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.
Виконавчий лист, виданий на виконання рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська 02 травня 2024 року у справі №179/2043/23, відкликати.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: