ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/3050/25	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Аюпової Р.М. 
при секретарі судового засідання Задорожний К.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7); 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Подвір`я.ЛТД" (61057, м. Харків, вул. Скрипника, 14), 	
про 	стягнення коштів у розмірі 578 191, 42 грн	
за участю представників:
позивача - Жилко С.Е.;
відповідача - Пояркова І.А. 

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Харківська міська рада, м. Харків, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Подвір`я.ЛТД", м. Харків, про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 578 191, 42 грн, за використання земельної ділянки по вул. Скрипника, 14 у м. Харкові, з кадастровим номером 6310136600:01:030:0057, за період з 03.11.2020 по 09.09.2021. Також просить суд покласти на відповідача понесені судові витрати.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду. Справу № 922/3050/25 визнано малозначною та її розгляд вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою суду від 09.10.2025 суд перейшов до розгляду справи № 922/3050/25 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 22.10.2025 о 13:30 год.
Рух справи також висвітлено у відповідних ухвалах суду.
01.10.2025 відповідач надав до суду відзив на позов (вх. № 22800), в якому зазначив, що ТОВ "Подвір`я.ЛТД", керуючись умовами та змістом ст. 33 «Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк» ЗУ “Про оренду землі” та умовами ст. 126-1 ЗК України своєчасно подало документи щодо укладення нового договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером: 6310136600:01:030:0057 по вул. Скрипника, 14 у м. Харкові, загальною площею 0,1018 га та отримало відповідне Рішення Харківської міської ради Харківської області № 2236/20 від 19.08.2020 37 сесія 7 скликання “Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд”. Натомість, у Рішенні Харківської міської ради Харківської області від 19.08.2020 № 2236/20 було припущено помилку, що унеможливило вчасне укладення та реєстрацію договору оренди землі. Відповідач вказує, що на протязі усього періоду з серпня 2020 року та до періоду 10.09.2021 саме реєстрації договору оренди землі від 06.09.2021 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ТОВ "Подвір`я.ЛТД" неодноразово додатково зверталось до Харківської міської ради з проханням прискорити процес укладення та реєстрації договору оренди землі. Відповідач вказує, що орендар повинен сплачувати орендну плату з дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки, якщо інше не встановлено умовами договору. Таким чином, на думку відповідача, підстава для сплати орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 6310136600:01:030:0057, площею 0,1018 га за адресою по вул. Скрипника, 14 у м. Харкові у ТОВ "Подвір`я.ЛТД" з`явилась тільки з дати реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно дата державної реєстрації 10.09.2021 номер запису про інше речове право: 43930287, а саме з 10.09.2021 після укладення відповідного договору оренди землі та його державної реєстрації, а до цього моменту ТОВ "Подвір`я.ЛТД" не мало жодних зобов`язань та підстав щодо сплати орендної плати. Окрім цього, відповідач вважає, що Департаментом земельних відносин Харківської міської ради порушено вимоги Порядку, пункту 1.4 Положення про Департамент земельних відносин Харківської міської ради в редакції рішення Харківської міської ради від 22.12.2021 №217/21, ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" щодо обов`язкової досудової процедури врегулювання. Також відповідач посилається на те, що в період з 03.11.2020 по 09.09.2021 було встановлено та діяв карантин, введений Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (із наступними змінами і доповненнями), у зв`язку х чим, відповідно до умов ст. 14 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, якщо ТОВ "Подвір`я.ЛТД", і мало би заплатити на користь Харківської міської ради, безпідставно збережені кошти, то сума, яка повинна бути компенсована, з боку "Подвір`я.ЛТД", як безпідставно збережені кошти за період з 03.11.2020 по 09.09.2021 дорівнює 7 573, 39 грн. Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.
09.10.2025 позивач надав до суду відповідь на відзив (вх. № 23456), в якій, зокрема, зазначив, що відсутність договору оренди не вказує на те, що відповідач не зобов`язаний сплачувати кошти за користування земельною ділянкою, адже у зв`язку із набуттям права власності на нежитлові приміщення (нерухоме майно), що розташоване на земельній ділянці, у нього автоматично виник обов`язок належним чином вносити плату за користування цією земельною ділянкою, враховуючи презумпцію оплатності використання земельних ділянок в України. Тобто, нормами чинного законодавства саме на власника нерухомого майна покладено обов`язок сплати коштів за користування земельною ділянкою комунальної форми власності, на якій воно розміщене. Позивач також вказує на те, що звільнення від сплати орендної плати за земельні ділянки комунальної та державної власності, у зв`язку із коронавірусною хворобою (COVID-19) мало місце лише за період з 1 березня по 31 березня 2020 року (ст. 52-4. Підрозділу 10. Інші перехідні положення Податкового кодексу України). Позивач зауважив також, що досудове врегулювання спору є саме правом а не обов`язком, внаслідок чого Харківська міська рада і звернулася до суду із позовом до ТОВ "Подвір`я.ЛТД" про стягнення коштів у розмірі 578 191,42 грн. Враховуючи викладене, позивач наполягає на задоволенні позову у повному обсязі.
У судове засідання 07.01.2026 відповідач не з`явився, надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 392).
Подане клопотання відповідача було задоволено судом та розгляд справи по суті було відкладено на 08.01.2026 о 12:10 год., про що представника відповідача було повідомлено за допомогою направлення телефонограми за № 6/26.
У судовому засіданні 08.01.2026 представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні.
Представник відповідача у судовому засіданні 08.01.2026 проти позову заперечував, з підстав, викладених у відзиві на позов.
В ході розгляду даної справи Господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.
В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.
Присутні в судовому засіданні представники сторін погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст. 74 ГПК України.
Враховуючи положення ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.
У судовому засіданні 08.01.2026, відповідно до ст. 240 ГПК України судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.
Харківською міською радою на підставі ч. 2 ст. 83 ЗК України проведено комплекс перевірочних заходів з питань використання та охорони земель територіальної громади міста Харкова, додержання вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки по вул. Скрипника, 14 у м. Харкові.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.08.2025 № 439924171 нежитлові будівлі літ. «T-3», літ. «Ж-1», літ. «I», літ. «К», літ. «Л», літ. «М», літ. «П», літ. «Р», літ. «Н», літ. «С», розташовані по вул. Скрипника, 14 у м. Харкові загальною площею 817,4 кв.м. зареєстровані з 12.10.2018 за ТОВ "Подвір`я.ЛТД" на підставі свідоцтва про право власності від 21.04.2000, виданого Виконавчим комітетом Харківської міської ради.
Вищевказані нежитлові будівлі розташовані на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 6310136600:01:030:0057.
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.07.2020 № НВ-6313512172020 площа земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:01:030:0057, складає 0,1018 га, сформована земельна ділянка - 17.01.2019. Вищевказана земельна ділянка належить до земель житлової та громадської забудови. Вид використання земельної ділянки - для експлуатації будівель та споруд. 
11.10.1995 між Виконавчим комітетом Харківської міської Ради народних депутатів та Акціонерним товариством «Подвір`я» (в подальшому змінено організаційно-правову форму та назву на ТОВ "Подвір`я.ЛТД") укладено договір № 173 на право тимчасового користування землею на умовах оренди, зареєстрований в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею від 03.11.1995 за № 173.
Відповідно до умов вищевказаного договору ТОВ "Подвір`я.ЛТД" передано в оренду земельну ділянку по вул. Скрипника, 14 у м. Харкові загальною площею 0,1018 га, для експлуатації будівель, строком на 25 років.
На підставі рішень Харківської міської ради від 19.08.2020 № 2236/20 “Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель та споруд” від 14.07.2021 № 153/21 “Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок в користування фізичним та юридичним особам”, 06.09.2021 між Харківською міською радою та ТОВ "Подвір`я.ЛТД" укладено договір оренди землі, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, дата державної реєстрації 10.09.2021, номер запису про інше речове право: 43930287. Відповідно до умов вищевказаного договору ТОВ "Подвір`я.ЛТД" передано в оренду земельну ділянку по вул. Скрипника, 14 у м. Харкові загальною площею 0,1018 га, землі житлової та громадської забудови, для експлуатації будівель та споруд, строком до 01.09.2025.
Отже, як вказує позивач, ТОВ "Подвір`я.ЛТД" у період з дати закінчення договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди - 03.11.2020 по дату реєстрації договору оренди землі від 06.09.2021 - 09.09.2021, використовувало земельну ділянку з кадастровим номером 6310136600:01:030:0057 площею 0,1018 га по вул. Скрипника, 14 у м. Харкові, без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. 125, 126 ЗК України.
Згідно із листом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 13.08.2025 № 17308/5/20-40-04-07-12 ТОВ "Подвір`я.ЛТД" задекларовано до сплати за земельну ділянку за 2020 рік - 8 261, 88 грн орендної плати.
Враховуючи вищенаведене, ТОВ "Подвір`я.ЛТД" у період з 03.11.2020 по 09.09.2021 не сплачувало у встановленому законодавчими актами розмірі плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером: 6310136600:01:030:0057 по вул. Скрипника, 14 у м. Харкові, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради, як власника земельної ділянки, за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати у сумі 578 191,42 грн, що і стало підставою для звернення позивача до Господарського суду Харківської області з даним позовом.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 123 ЗК України, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
За приписами ч. 1 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
В силу ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка, плата за землю справляється відповідно до чинного законодавства.
У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Предметом регулювання глави 83 ЦК України, є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.
Ч. 1 ст. 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч. 2 ст. 120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (п. "е" ч. 1 ст. 141 цього Кодексу).
Водночас, за змістом ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Отже, за змістом вказаних правових норм, виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди (користування) земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Право оренди (користування) земельною ділянкою виникає на підставі відповідного договору (тощо) з моменту державної реєстрації цього права.
Відтак, з моменту отримання у власність об`єкта нерухомого майна до моменту оформлення його власником права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати, є за своїм змістом кондикційними, тому до них мають бути застосовані положення глави 83 ЦК України, зокрема ст. 1212, 1214 ЦК України.
Разом з тим, нормами ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).
Визначення земельної ділянки наведено в ч. 1 ст. 79 ЗК України, відповідно до положень якої земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Як встановлено приписами ч. 1, 3, 4, 9 ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про оренду землі", об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.
Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди (ч. 1 ст. 21 названого Закону).
Як встановлено судом, 11.10.1995 між Виконавчим комітетом Харківської міської Ради народних депутатів та Акціонерним товариством «Подвір`я» (в подальшому змінено організаційно-правову форму та назву на ТОВ "Подвір`я.ЛТД") укладено договір № 173 на право тимчасового користування землею на умовах оренди, зареєстрований в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею від 03.11.1995 за № 173.
Відповідно до умов вищевказаного договору ТОВ "Подвір`я.ЛТД" передано в оренду земельну ділянку по вул. Скрипника, 14 у м. Харкові загальною площею 0,1018 га, для експлуатації будівель, строком на 25 років.
Відповідно до положень ст. 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. 
Отже, строк дії вказаного договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди закінчився 03.11.2020, а тому саме з цієї дати відповідач використовував земельну ділянку без оформленого права користування.
Як вказує відповідач у відзиві на позов, оскільки 4 березня 2021 року між Харківською міською радою та ТОВ "Подвір`я.ЛТД" було підписано акт приймання-передачі земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:01:030:0057, який було зареєстровано відповідно до вимог чинного законодавства України на той час та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (індексний номер витягу 249806142) 25.03.2021, у ТОВ "Подвір`я.ЛТД" факт збереження майна, у вигляді земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:01:030:0057, без достатньої правової підстави відсутній, у зв`язку з поверненням ТОВ "Подвір`я.ЛТД" майна до Харківської міської ради у вигляді земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:01:030:0057, площею 0,1018 га за адресою по вул. Скрипника, 14 у м. Харкові.
Натомість, суд вважає за необхідне зазначити, що Верховний Суд у своїй постанові у справі № 922/247/21, зауважив, що за змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відсутністю правової підстави вважається такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин та їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України. При цьому положення ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена (подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 915/411/19, від 21.02.2020 у справі № 910/660/19, від 17.03.2020 у справі № 922/2413/19). Відповідно до положень ст. 31 ЗУ "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. За відсутності доказів поновлення такого договору в порядку, що визначений статтею 33 цього Закону або ж укладення нового договору оренди, відсутні й підстави для висновку про те, що орендар, який не повернув земельну ділянку за актом прийому-передачі, користується нею на відповідній правовій підставі, а тому стягнення з такого орендаря безпідставно збереженої орендної плати, в порядку приписів ст. 1212 ЦК України, є цілком правомірним.
Окрім того, суд зазначає, що у постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 922/981/18; від 28.02.2020 у справі № 913/169/18; від 25.02.2020 у справі № 922/748/19; від 17.04.2020 у справі № 922/2413/19; від 02.06.2020 у справі № 922/2845/19; від 29.05.2020 у справі № 922/2843/19; від 16.09.2020 у справі № 922/3361/19; від 07.09.2020 у справі № 922/3671/19 та від 13.10.2020 у справі № 922/3711/19 сформовані правові позиції при врегулюванні спору у межах кондикційних правовідносин щодо того, що для стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати встановленню підлягають обставини щодо: 1) необхідності існування земельної ділянки, за користування якою звертається стягнення, як об`єкту цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові; 2) необхідності здійснення розрахунку розміру безпідставно збережених коштів виключно на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відповідно до вимог ст. 20 та 23 Закону України «Про оцінку земель»; 3) необхідності застосування при здійсненні обстеження та розрахунку коштів інформації про земельну ділянку, яка внесена про неї до Державного земельного кадастру, зокрема, її площі; 4) розрахунки розміру безпідставно збережених коштів, здійснені міською радою, є обґрунтованими, оскільки здійснені на підставі належних та допустимих доказів витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та витягу з Державного земельного кадастру.
Разом з цим, відсутність у період з 03.11.2020 по 09.09.2021 укладеного між Харківською міською радою та відповідачем договору оренди земельної ділянки по вул. Скрипника, 14 у м. Харкові виключає договірні зобов`язання.
За змістом ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Отже, нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а відтак використання нежитлової будівлі, яка належить відповідачу, неможливе без відповідної земельної ділянки. Наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Таким чином, у зв`язку з належністю на праві власності ТОВ "Подвір`я.ЛТД" нежитлових будівель літ. «Т-3», літ. «Ж-1», літ. «І», літ. «К», літ. «Л», літ. «М», літ. «П», літ. «Р», літ. «Н», літ. «С» розташованих по вул. Скрипника, 14 у м. Харкові, презюмується його користування спірною земельною ділянкою.
В постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 23.05.2018 у справі 629/4628/16-ц та постановах Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 917/32/17, від 17.03.2020 у справі № 922/2413/19, від 14.01.2019 у справі №912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі №922/3409/17, від 12.03.2019 у справі 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18 викладені висновки, відповідно до яких з моменту отримання у власність об`єкта нерухомого майна до моменту оформлення його власником права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними, тому до них мають бути застосовані положення глави 83 ЦК України, зокрема ст. 1212, 1214 ЦК України.
Згідно зі ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Податковим кодексом України, зокрема, встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (п. п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України), а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Згідно зі ст. 92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
Ч. 2 ст. 92 ЗК України визначено перелік осіб, які набувають право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності.
Відповідно до п.п. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України, земельний податок - це обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.
Згідно ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оренду землі», орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди. Базою для обчислення орендної плати є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка надається в оренду.
Ч. 2 ст. 20 і ч. 3 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Згідно пункту 10 Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (далі — Порядок), затвердженого наказом Мінагрополітики та продовольства України від 25.11.2016 № 489 і зареєстрованим в Мінюсті 19.12.2016 за № 1647/29777 вартість одного квадратного метра земельної ділянки певного функціонального використання (Цн) визначається з урахуванням територіально-планувальних, інженерно-геологічних, історико-культурних, природно-ландшафтних, санітарно-гігієнічних та інженерно-інфраструктурних особливостей місця її розташування в межах економіко-планувальної зони за формулою Цн = Цнз х Кф х КмЗ.
Розрахунок розміру безпідставно збережених ТОВ "Подвір`я.ЛТД" коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягу від 17.03.2021 № 1732 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:01:030:0057.
Вищевказаний розрахунок виконано на підставі Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради № 41/08 від 27.02.2008, зі змінами (далі — Положення № 41/08).
Відповідно до п. 289.2. ст. 289 ПK України, Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель i земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.
Згідно із п. 289.3. ст. 289 ПK України, Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, i власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.
Згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого на цей час виконує Держгеокадастр, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель становить за 2020 рік - 1,0.
Значення коефіцієнта індексації за певний рік застосовується в наступному році, який йде за роком, за який його встановлено, шляхом помноження розміру орендної плати на його значення.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:01:030:0057 площею 0,1018 га по вул. Скрипника, 14 у м. Харкові у 2020-2021 роках становила 8 596 221 грн.
Відповідно до п. 2.5 Положення № 41/08 (в редакції до 31.12.2021), розмір базової ставки орендної плати встановлено на рівні 8 % від нормативної грошової оцінки.
П. 2.4 Положення № 41/08 (в редакції до 31.12.2021) встановлено, що застосування коефіцієнтів складних інженерно-геологічних умов (K1) та обмеженого використання (K2) здійснюється за ініціативою орендаря на підставі наданих ним документів, які свідчать про наявність обставин, що дають право на використання вказаних коефіцієнтів (експертні висновки територіальної організації в галузі інженерних вишукувань для будівництва, спеціалізованих установ та організацій, довідки державних та інших уповноважених органів, висновки (довідки) підприємств, установ та організацій, які експлуатують об`єкти, навколо (уздовж) яких встановлені охоронні зони, тощо).
Як вказує позивач, враховуючи факт того, що орендарем не надано жодних документів на підтвердження особливих умов використовуваної земельної ділянки, у розрахунках застосоване базове значення - 1.
Отже, відповідно до розрахунку, наданого разом з позовною заявою, розмір орендної плати, за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 6310136600:01:030:0057 площею 0,1018 га по вул. Скрипника, 14 y м. Харкові складає:
- у 2020 році - 57 308, 14 грн в місяць, а за період з 03.11.2020 по 31.12.2020 становить 110 795, 74 грн.
- у 2021 році - 57 308, 14 грн в місяць, а за період з 01.01.2021 по 09.09.2021 становить 475 657, 56 грн.
Оскільки, відповідно до листа Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 13.08.2025 № 17308/5/20-40-04-07-12 ТОВ "Подвір`я.ЛТД" сплачено за земельну ділянку: за 2020 рік - 8 261, 88 грн орендної плати, тому загальна сума бeзпідcтaвнo збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки у період з 03.11.2020 по 09.09.2021 становить 578 191, 42 грн.
Щодо незгоди відповідача із заявленим до стягнення позивачем розрахунком бeзпідcтaвнo збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки у період з 03.11.2020 по 09.09.2021, суд зазначає наступне.
06.09.2021 між Харківською міською радою та ТОВ "Подвір`я.ЛТД" укладено договір оренди землі, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно дата державної реєстрації 10.09.2021 номер запису про інше речове право: 43930287.
Відповідно до умов вищевказаного договору ТОВ "Подвір`я.ЛТД" передано в оренду земельну ділянку по вул. Скрипника, 14 у м. Харкові загальною площею 0,1018 га, землі житлової та громадської забудови, для експлуатації будівель та споруд, строком до 01.09.2025.
П. 9 зазначеного договору передбачено, що ставка розміру орендної плати за цим договором становить 8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Отже, суд зазначає, що саме таку ставку застосовано Харківською міською радою при розрахунку суми безпідставно збережених відповідачем коштів за використання земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:01:030:0057 площею 0,1018 га по вул. Скрипника, 14 у м. Харкові у період з 03.11.2020 по 09.09.2021.
Також, посилання відповідача на п. 14 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не є релевантним, оскільки дана норма не регулює питання сплати плати за користування земельних ділянок комунальної власності. Слід зазначити, що звільнення від сплати орендної плати за земельні ділянки комунальної та державної власності у зв`язку із коронавірусною хворобою (COVID-19) мало місце лише за період з 1 березня по 31 березня 2020 року (ст. 52-4. Підрозділу 10. Інші перехідні положення Податкового кодексу України).
Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За приписом ст. 76 ГПК України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ч.1, ч. 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги Харківської міської ради обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, не спростованими відповідачем належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.
При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 129 Конституції України, ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд  

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Подвір`я.ЛТД» (61057, м. Харків, вул. Скрипника, 14, код ЄДРПОУ 22655612) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, код ЄДРПОУ 04059243) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 578 191, 42 грн, за використання земельної ділянки по вул. Скрипника, 14 у м. Харкові, з кадастровим номером 6310136600:01:030:0057, за період з 03.11.2020 по 09.09.2021, а також судовий збір у розмірі 8 672, 87 грн.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач - Харківська міська рада (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, код ЄДРПОУ 04059243);
Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Подвір`я.ЛТД» (61057, м. Харків, вул. Скрипника, 14, код ЄДРПОУ 22655612).

Повне рішення складено 19.01.2026. 

Суддя		Р.М. Аюпова	

справа № 922/3050/25