ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 р.	Справа № 440/9971/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2025, головуючий суддя І інстанції: Т.С. Канигіна, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/9971/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пластмас Стандарт» 
до  Головного управління ДПС у Полтавській області    
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЛАСТМАС СТАНДАРТ", звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Вінницькій області, я кому просило:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 00019260405 від 12.02.2024 про донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 58271,00 грн основного зобов`язання та 5827,10 грн штрафних санкцій;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 00077080405 від 28.05.2024 про донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 149160,00 грн основного зобов`язання та 14916,00 грн штрафних санкцій;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 00087550405 від 13.06.2024 про донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 100115,00 грн основного зобов`язання та 10011,50 грн штрафних санкцій.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №00019260405 від 12.02.2024, №00077080405 від 28.05.2024 та №00087550405 від 13.06.2024.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, код ЄДРПОУ ВП 44057192) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАСТМАС СТАНДАРТ" (вул. Харчовиків, буд. 6А, м. Полтава, Полтавська область, 36000, код ЄДРПОУ 44803817) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 4059,61 грн (чотири тисячі п`ятдесят дев`ять гривень шістдесят одна копійка).
Відповідач, Головне управління ДПС у Полтавській області, не погодившись з даним рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ "ПЛАСТМАС СТАНДАРТ" (ідентифікаційний код 44803817) зареєстроване як юридична особа, взяте на облік як платник податків та є платником ПДВ, що учасниками справи не заперечується.
Головним управлінням ДПС у Полтавській області по ТОВ "ПЛАСТМАС СТАНДАРТ" проведена камеральна перевірка податкової звітності з податку на додану вартість щодо виявлених помилок (порушень) за листопад 2023 року, за результатами якої складено акт від 19.01.2024 №735/16-31-04-05-03/44803817, згідно з яким встановлено порушення пункту 185.1 статі 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 201.10 статті 201, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, а саме: занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у декларації за листопад 2023 року на суму 58271,00 грн, що призвело до заниження суми податку, належної до сплати, на 58271,00 грн.
Так, згідно з актом перевірки ТОВ "ПЛАСТМАС СТАНДАРТ" за податковою декларацією з ПДВ за листопад 2023 року задекларовано обсяги поставки в сумі 1604 328,00 грн (ПДВ – 320866,00 грн). За даними ЄРПН за листопад 2023 року ТОВ "ПЛАСТМАС СТАНДАРТ" виписано податкових накладних із загальними обсягами поставок 1917452,53 грн (ПДВ – 383490,49 грн). Крім того, платником 15.11.2023 зареєстровано розрахунок коригування до зменшення податкових зобов`язань на суму ПДВ 4353,70 грн №1 від 16.10.2023 до податкової накладної №1 від 16.10.2023, який не відображений у податковій декларації з ПДВ за листопад 2023 року. Тобто, у декларації за листопад 2023 року не відображені податкові зобов`язання на загальну суму 58270,79 грн. Також ТОВ "ПЛАСТМАС СТАНДАРТ" у податковій декларації з ПДВ за листопад 2023 року задекларовано обсяги придбання в сумі 1508061 грн (ПДВ – 301612,00 грн, у тому числі з періодом виписки за: жовтень 2023 року на суму ПДВ 83598,55 грн, вересень 2023 року на суму ПДВ 94899,37 грн, листопад 2023 року на суму ПДВ 123114,47 грн). Платником надіслано лист від 18.12.2023 №1/1-1 (вх.№5396/16-31-04/ЕКПП від 18.12.2024), яким повідомлено про помилково складену податкову накладну видану ТОВ "ПЛАСТМАС СТАНДАРТ" №658 від 20.11.2023 на суму ПДВ 62625 грн, але не надано копії підтверджуючих документів за операціяями з поставки ТОВ "СПЕЦІАЛІЗОВАНІ-ПІДПРИЄМСТВО "БУДЗВ`ЯЗОК" за листопад 2023 року.
Акт камеральної перевірки від 19.01.2024 №735/16-31-04-05-03/44803817 надіслано на податкову адресу ТОВ "ПЛАСТМАС СТАНДАРТ" рекомендованим листом з повідомленням про вручення, поштове відправлення повернулося до ГУ ДПС у Полтавській області із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Відповідно до пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення (далі також ППР) форми "Р" від 12.02.2024 №00019260405 на загальну суму 64098,00 грн, у тому числі основний платіж 58271,00 грн, штрафна санкція 5827,10 грн. Податкове повідомлення-рішення надіслано платнику засобами поштового зв`язку і відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштове відправлення повернулося до ГУ ДПС у Полтавській області із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Також Головним управлінням ДПС у Полтавській області по ТОВ "ПЛАСТМАС СТАНДАРТ" проведена камеральна перевірка податкової звітності з податку на додану вартість щодо виявлених помилок (порушень) за лютий 2024 року, за результатами якої складено акт від 19.04.2024 №5275/16-31-04-05-03/44803817, згідно з яким встановлено порушення пункту 185.1 статі 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 201.10 статті 201, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, а саме: занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у декларації за лютий 2024 року на суму 149160,00 грн, що призвело до заниження суми податку, належної до сплати, на 149160,00 грн.
Так, згідно з актом перевірки ТОВ "ПЛАСТМАС СТАНДАРТ" за податковою декларацією з ПДВ за лютий 2024 року задекларовано обсяги поставки в сумі 2907706,00 грн (ПДВ – 581541,00 грн). За даними ЄРПН за лютий 2024 року ТОВ "ПЛАСТМАС СТАНДАРТ" виписано податкових накладних із загальними обсягами поставок 3653505,74 грн (ПДВ – 730301,17 грн). Тобто, у декларації за лютий 2024 року не відображені податкові зобов`язання на загальну суму 149160,00 грн. Платником надано пояснення листом від 19.03.2024 №1/19/-2 (вх.№16209/6/16-31/ЕКПП від 19.03.2024), згідно з яким повідомлено про помилково складену податкову накладну №6 від 16.02.2024 на суму ПДВ 74580 грн та №4 від 16.02.2024 на суму ПДВ 74580 грн. При цьому не надано копії підтверджуючих документів за операціями з поставки ТОВ "ДМК 1" за лютий 2024 року.
Акт камеральної перевірки від 19.04.2024 №5275/16-31-04-05-03/44803817 надіслано на податкову адресу ТОВ "ПЛАСТМАС СТАНДАРТ" рекомендованим листом з повідомленням про вручення, поштове відправлення повернулося до ГУ ДПС у Полтавській області із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Відповідно до пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято ППР форми "Р" від 28.05.2024 № 00077080405 на загальну суму 164076,00 грн, у тому числі основний платіж 149160,00 грн, штрафна санкція 14916,00 грн. Податкове повідомлення-рішення надіслано платнику засобами поштового зв`язку і, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення, поштове відправлення повернулося до ГУ ДПС у Полтавській області із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Головним управлінням ДПС у Полтавській області по ТОВ "ПЛАСТМАС СТАНДАРТ" проведена камеральна перевірка податкової звітності з податку на додану вартість щодо виявлених помилок (порушень) за квітень 2024 року, за результатами якої складено акт від 04.06.2025 №7654/16-31-04-05-03/44803817, згідно з яким встановлено порушення пункту 185.1 статі 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 201.10 статті 201, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, а саме: занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у декларації за квітень 2024 року на суму 100115,00 грн, що призвело до заниження суми податку, належної до сплати, на 100115,00 грн.
Так, згідно з актом перевірки ТОВ "ПЛАСТМАС СТАНДАРТ" за податковою декларацією з ПДВ за квітень 2024 року задекларовано обсяги поставки в сумі 1579776,00 грн (ПДВ – 315955,00 грн). За даними ЄРПН за квітень 2024 року ТОВ "ПЛАСТМАС СТАНДАРТ" виписано податкових накладних з обсягами поставок 2080349,00 грн (ПДВ – 416069,78 грн). Тобто, у декларації за квітень 2024 року не відображені податкові зобов`язання на загальну суму 315955,00 грн. Також ТОВ "ПЛАСТМАС СТАНДАРТ" у податковій декларації з ІІДВ за квітень 2024 року задекларовано обсяги придбання в сумі 1484942 грн (ПДВ – 296988,00 грн, у тому числі з періодом виписки за: березень 2024 року на суму ПДВ 55635,31 грн, квітень 2024 року на суму ІІДВ 241352,69 грн). Платником надіслано лист від 17.05.2024 №3/17-5 (вх.№27133/6/16-31/ЕК1ІП від 17.052024), яким повідомлено про помилково складену податкову накладну, видану ТОВ "ПЛАСТМАС СТАНДАРТ" №7 від 10.04.2024 на суму ПДВ 16494,50 грн, але не надано копії підтверджуючих документів за операціями з поставки ФОП ОСОБА_1 за квітень 2024 року.
Акт камеральної перевірки від 04.06.2024 №7654/16-31-04-05-03/44803817 надіслано на податкову адресу ТОВ "ПЛАСТМАС СТАНДАРТ" рекомендованим листом з повідомленням про вручення, поштове відправлення повернулося до ГУ ДПС у Полтавській області із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Відповідно до пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято ППР форми "Р" від 13.06.2024 №00087550405 на загальну суму 110026,00 грн, в тому числі основний платіж 100115,00 грн, штрафна санкція 10011,50 грн. Податкове повідомлення-рішення надіслано платнику засобами поштового зв`язку і відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення, поштове відправлення повернулося до ГУ ДПС у Полтавській області із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Не погодившись із вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ "ПЛАСТМАС СТАНДАРТ" звернулося до суду із цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення рішення є необґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають скасуванню.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначає визначено нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі – ПК України, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:
а) порядковий номер податкової накладної;
б) дата складання податкової накладної;
в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;
г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);
д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;
е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг. У податковій накладній, що складається за операціями з вивезення товарів за межі митної території України, зазначаються ті одиниці виміру товарів, які застосовуються при оформленні митної декларації на такі товари;
є) ціна постачання без урахування податку;
ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;
з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;
і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду;
й) індивідуальний податковий номер;
к) дата та номер митної декларації зазначаються у разі складання платником податкової накладної за операціями з вивезення товарів за межі митної території України;
л) дата та номер договору (контракту) зазначаються у разі складання платником податкової накладної за операціями з вивезення товарів за межі митної території України. У податковій накладній, що складається за операціями з вивезення товарів за межі митної території України на підставі форвардного контракту, зазначається відповідна відмітка про форвардний контракт.
Пунктом 201.7 статті 201 ПК України визначено що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Колегія суддів зазначає, що з аналізу наведених вище норм вбачається, що податкове зобов`язання з податку на додану вартість під час постачання товарів/послуг виникає у платника на дату події, що сталася раніше: дату зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку або дату відвантаження товарів. За приписами пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Так, предметом спору у цій справі є податкові повідомлення-рішення №00019260405 від 12.02.2024 про донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 58271,00 грн основного зобов`язання та 5827,10 грн штрафних санкцій, №00077080405 від 28.05.2024 про донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 149160,00 грн основного зобов`язання та 14916,00 грн штрафних санкцій, №00087550405 від 13.06.2024 про донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 100115,00 грн основного зобов`язання та 10011,50 грн штрафних санкцій.
Як вбачається з матеріалів справи, підставами для прийняття цих податкових повідомлень-рішень послугували висновки актів камеральних перевірок:
- від 19.01.2024 №735/16-31-04-05-03/44803817, згідно з яким встановлено пункту 185.1 статі 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 201.10 статті 201, пункту 200.1 статті 200 ПК України, а саме: занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у декларації за листопад 2023 року на суму 58271,00 грн, що призвело до заниження суми податку, належної до сплати, на 58271,00 грн;
- від 19.04.2024 №5275/16-31-04-05-03/44803817, згідно з яким встановлено порушення пункту 185.1 статі 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 201.10 статті 201, пункту 200.1 статті 200 ПК України, а саме: занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у декларації за лютий 2024 року на суму 149160,00 грн., що призвело до заниження суми податку, належної до сплати, на 149160,00 грн;
- від 04.06.2025 №7654/16-31-04-05-03/44803817, згідно з яким встановлено порушення пункту 185.1 статі 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 201.10 статті 201, пункту 200.1 статті 200 ПК України, а саме: занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у декларації за квітень 2024 року на суму 100 115,00 грн., що призвело до заниження суми податку, належної до сплати, на 100115,00 грн.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що зі змісту вищевказаних актів вбачається, що висновок про заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість у деклараціях за листопад 2023 року, лютий 2024 року та квітень 2024 року контролюючим органом зроблено у зв`язку з тим, що згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ "ПЛАСТМАС СТАНДАРТ" відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України складені та направлені на реєстрацію податкові накладні від 20.11.2023 №658 на суму ПДВ 62625,00 грн, від 16.02.2024 №6 та №4 на суму ПДВ 74580,00 грн кожна, від 10.04.2024 на суму ПДВ 16494,50 грн та від 30.04.2024 №11 на суму ПДВ 83620,00 грн, реєстрація яких була зупинена, не включені до складу податкових зобов`язань декларацій з ПДВ за листопад 2023 року, лютий 2024 року та квітень 2024 року, внаслідок чого занижено суми податку до сплати.
Так, згідно з пунктами 44.1, 44.2. статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
До податкової декларації з ПДВ вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період без наростаючого підсумку. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.
Як встановлено судовим розглядом, податкові накладні від 20.11.2023 №658 на суму ПДВ 62625,00 грн, від 16.02.2024 №6 та №4 на суму ПДВ 74580,00 грн кожна, від 10.04.2024 на суму ПДВ 16494,50 грн та від 30.04.2024 №11 на суму ПДВ 83620,00 грн були складені позивачем за відсутності на дату їх виписки події, передбаченої пунктом 187.1 статті 187 ПК України – зарахування відповідної суми коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку або відвантаження товарів.
Отже, ці податкові накладні складені позивачем помилково, не були підтверджені первинними документами, у зв`язку з чим не підлягали відображенню у податковій звітності.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт заниження позивачем податкових зобов`язань з ПДВ, підтверджених належним чином складеними податковими накладними за наслідками господарських операцій з контрагентами ТОВ "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ПІДПРИЄМСТВО "БУДЗВ`ЯЗОК", ТОВ "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ДМК 1", ФОП ОСОБА_1 , контролюючим органом не підтверджено.
Щодо помилково складених та поданих на реєстрацію податкових накладних, то позивач повідомляв контролюючий орган про такі факти шляхом надіслання відповідних листів-пояснень, отримання яких відповідачем не заперечується, однак вони не були враховані ГУ ДПС у Полтавській області під час проведення відповідних перевірок.
Колегія суддів зазначає, що власне розбіжність даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних не може бути єдиною підставою для висновку про заниження суми податку на додану вартість до сплати.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновок контролюючого органу про заниження позивачем податку на додану вартість лише на підставі розбіжності даних податкових декларацій за листопад 2023 року, лютий 2024 року, квітень 2024 року та даних Єдиного реєстру податкових накладних, за умови повідомлення платником про обставини помилкового складення податкових накладних від 20.11.2023 №658 на суму ПДВ 62625,00 грн, від 16.02.2024 №6 та №4 на суму ПДВ 74580,00 грн кожна, від 10.04.2024 на суму ПДВ 16494,50 грн та від 30.04.2024 №11 на суму ПДВ 83620,00 грн, є необґрунтованим.
Суд зазначає, що в Єдиній базі податкових зобов`язань наявне роз`яснення ДПС з питання "чи подаються пояснення та копії документів з метою розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, в обов`язкових реквізитах яких допущено помилку, у разі якщо їх реєстрацію зупинено, та чи можливо відкликати таку податкову накладну/розрахунок коригування з ЄРПН" (категорія 101.18). Так, ДПС зазначено, що "у разі зупинення реєстрації в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, у яких допущена помилка в обов`язкових реквізитах, первинні документи щодо постачання товарів/послуг, зазначених у такій податковій накладній або первинні документи, які передбачають необхідність складання розрахунку коригування відсутні, тому для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної платник податків може подати лише письмові пояснення. Водночас, Порядком прийняття рішень визначено право, а не обов`язок платника податків надавати документи, з метою розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Враховуючи норми Порядку прийняття рішень та пункту 44.1 статті 44 ПК Украхни платник податку може не подавати пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію в ЄРПН помилково складених податкової накладної/розрахунку коригування. При цьому, чинним законодавством не передбачено відкликання з ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена".
Відповідно до пункту 192.1 статті 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Розрахунок коригування до податкової накладної не може бути зареєстрований в Єдиному реєстрі податкових накладних пізніше 1095 календарних днів з дати складання податкової накладної, до якої складений такий розрахунок коригування.
Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.
Відповідно до пункту 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 (далі - Порядок №1307, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.
Розрахунок коригування складається особами, визначеними відповідно до пункту 1 цього Порядку.
Порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених цим Порядком.
У розрахунку коригування вказуються дата та номер податкової накладної, до якої вносяться зміни. У клітинках номера податкової накладної, що не заповнюються, нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються.
У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, у розрахунку коригування зазначаються виправлені дані.
Не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера.
Відповідно до пункту 24 Порядку №1307 у разі реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних двох і більше податкових накладних, складених на одну операцію з постачання товарів/послуг, постачальник (продавець) складає розрахунок(ки) коригування до податкової(их) накладної(их), зайво складеної(их) на операцію, за якою в Єдиному реєстрі податкових накладних вже зареєстрована податкова накладна. 
Розрахунок коригування, особливості складання якого визначені у цьому пункті, складається окремо до кожної податкової накладної, зайво складеної на операцію, за якою в Єдиному реєстрі податкових накладних вже зареєстрована податкова накладна, у тому числі до податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю).
Колегія суддів зазначає, що з аналізу наведених вище норм вбачається, що розрахунок коригування може бути складений та зареєстрований в Єдиному реєстрі податкових накладних тільки до зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної.
Отже, у випадку зупинення реєстрації податкової накладної реєстрація розрахунку коригування до неї не можлива.
Як наведено у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №806/2975/16, помилково виписана податкова накладна не тягне жодних правових наслідків.
У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі №802/1198/16-а міститься правовий висновок: враховуючи те, що поставка товару фактично не відбулася, відповідно і обов`язку щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН у платника податку не виникає, у зв`язку з чим відсутні і підстави для застосування штрафних санкцій за недотримання покладеного на платників податку обов`язку.
У постанові Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 380/671/20 сформований такий правовий висновок: у положеннях ПК України серед основних засад податкового законодавства передбачено принцип презумпції правомірності рішень платника податків, суть якого зводиться до того, що у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
Презумпція сформульована як принцип у статті 4 ПК України (пункт 4.1.4). Саме таким чином встановлено найвищий ступінь її імперативності. Крім того, презумпція також закріплена як спеціальна норма у пункті 56.21 статті 56 ПК України саме для цього виду правовідносин, що означає безумовне її врахування при вирішенні спорів, що регулюються означеною статтею.
Сама юридична конструкція норми пункту 56.21 статті 56 ПК України дає підстави стверджувати, що презумпція застосовна не лише у ситуації прямої суперечності норм, але й у будь-якій іншій ситуації невизначеності в процесі правозастосування. Для її застосування необхідно і достатньо виявлення двох або більше альтернативних варіантів правомірної поведінки, обравши найвигідніший для себе з яких платник має почуватися захищеним від можливих негативних наслідків як з боку контролюючого органу, так і суду. Більше того, наведеною нормою охоплюються не лише очікування платника, запровадженням у податковому законодавстві цієї презумпції як принципу (основної засади) накладається відповідний таким очікуванням обов`язок вибору визначеного нею варіанту поведінки і контролюючим органом, і судом. При цьому тягар доведення хибності (відсутності правових підстав) обраного платником варіанту поведінки покладається законом на контролюючий орган.
Колегія суддів зазначає, що у податковому законодавстві чітко не визначено варіант правомірної поведінки платника у разі помилкового складення податкової накладної та подання її на реєстрацію із подальшим зупиненням реєстрації такої податкової накладної, при цьому наявна норма щодо включення суми податку на додану вартість, указаної у податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період, незалежно від реєстрації (пункт 201.10 статті 201 ПК України) та водночас положення щодо формування показників податкової звітності на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (пункти 44.1, 44.2 статті 44 ПК України), що свідчить про неоднозначне трактування прав та обов`язків платників податків. За наведених обставин рішення має прийматися на користь платника податків.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкові повідомлення-рішення №00019260405 від 12.02.2024 про донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 58271,00 грн основного зобов`язання та 5827,10 грн штрафних санкцій, №00077080405 від 28.05.2024 про донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 149160,00 грн основного зобов`язання та 14916,00 грн штрафних санкцій та №00087550405 від 13.06.2024 про донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 100115,00 грн основного зобов`язання та 10011,50 грн штрафних санкцій, є необґрунтованими, прийнятими без урахування усіх істотних обставин, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.
Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 р. – без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 по справі № 440/9971/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	Л.В. Любчич   О.В. Присяжнюк   	
Повний текст постанови складено 22.12.2025 року