УХВАЛА
3 грудня 2025 року
м. Київ
справа № 320/16244/24
провадження № 11-349апп25
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Губської О. А.,
суддів Білоконь О. В., Булейко О. Л., Воробйової І. А., Дашутіна І. В., Ємця А. А., Короля В. В., Кравченка С. І., Кривенди О. В., Мазура М. В., Пількова К. М., Погрібного С. О., Стрелець Т. Г., Ткача І. В., Шевцової Н. В.
перевірила наявність підстав для прийняття до провадження справи № 320/16244/24 за позовом ОСОБА_1 до Національної служби здоров`я України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії
за касаційною скаргою Національної служби здоров`я України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2024 року (колегія суддів у складі головуючого судді Сорочка Є. О., суддів Коротких А. Ю., Єгорової Н. М.),
УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Національної служби здоров`я України, у якому просила:
визнати бездіяльність Національної служби охорони здоров`я України за програмою державних гарантій з медичного обслуговування населення у 2023 році щодо оплати позивачу бюджетних коштів на суму 605 933 грн 71 коп. за надані позивачем медичні послуги за програмою державних гарантій з медичного обслуговування населення у 2023 році в березні, квітні, травні, липні, серпні, вересні та жовтні 2023 року згідно зі  звітами позивача про обсяг медичних послуг з надання первинної медичної допомоги за березень, квітень, травень, серпень, вересень та жовтень 2023 року неправомірною;
- зобов`язати відповідача сплатити позивачу бюджетні кошти на суму 605 933 грн 71 коп. за надані позивачем медичні послуги за програмою державних гарантій з медичного обслуговування населення у 2023 році в березні, квітні, травні, липні, серпні, вересні та жовтні 2023 року згідно зі звітами позивача про обсяг медичних послуг з надання первинної медичної допомоги за березень, квітень, травень, серпень, вересень та жовтень 2023 року.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі.
Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що спірні правовідносини у цій справі є приватноправовими та похідними від господарських відносин, а тому не можуть бути розглянуті в порядку адміністративного судочинства, оскільки у зазначених правовідносинах відсутній публічно-правовий спір.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2024 року ухвалу суду першої інстанції скасовано, а справу направлено до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Апеляційний суд зазначив, що договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій є публічно-правовим договором, який передбачає обов`язки надавачів медичних послуг забезпечити належний рівень медичного обслуговування населення, умови щодо тарифів тощо. Таким чином, договір визначає умови, за яких суб`єкту господарювання дозволяється здійснювати господарську діяльність з медичного обслуговування населення за програмою медичних гарантій.
Зауважив, що відповідача наділено владними управлінськими функціями щодо залучення суб`єктів господарювання на конкурсних засадах, укладення з переможцями договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, контролю за дотриманням надавачем медичних послуг законодавства про охорону здоров`я під час виконання таких договорів та їх розірвання тощо.
З огляду на викладене суд вирішив, що договір № 0000-E51P-M000 від 11 травня 2021 року про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, бездіяльність щодо виконання якого є предметом оскарження у цій справі, відповідає всім ознакам адміністративного договору, а відтак спір щодо його невиконання підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
Не погодившись із цією постановою суду апеляційної інстанції, Національна служба здоров`я України звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Відповідач зазначив, що підставою для відкриття провадження є пункт перший частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 7 березня 2023 року у справі № 914/3593/21, від 27 червня 2023 року у справі № 918/518/22, від 4 липня 2023 року у справі № 920/1340/21, відповідно до яких спори, що виникають щодо укладення та виконання договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, розглядаються в порядку господарського судочинства.
Національна служба здоров`я України вказала, що на сьогодні відсутня судова практика щодо розгляду цієї категорії справ в порядку адміністративного судочинства, а за декількома позовами, з якими позивачі звертались до адміністративних судів, було закрито провадження у зв`язку з непідсудністю.
Скаржник стверджує, що предметом розгляду в цій справі є здійснення Національною службою здоров`я України оплати медичних послуг за договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, тобто вирішення спору у договірних відносинах, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.
Відтак, з огляду на зміст позовних вимог, характер спірних правовідносин та враховуючи суб`єктний склад учасників справи, відповідач вважає, що цей спір повинен вирішуватись в порядку господарського судочинства.
У відзиві на касаційну скаргу позивач просить постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2024 року залишити без змін, а касаційну скаргу відповідача - без задоволення. 
Позивач зазначає, що відповідач у цій справі є суб`єктом владних повноважень та органом державної влади, рішення та бездіяльність якого у сфері публічно-правових відносин оскаржується цим адміністративним позовом, така бездіяльність відповідача стосується невизначеного кола надавачів медичних послуг за програмою державних гарантій з медичного обслуговування населення у 2023 році, але в тому числі і позивача, спір в цій справі є публічно-правовим, спірні договори за своєю природою є адміністративними. 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2024 року відкрито касаційне провадження за скаргою Національної служби здоров`я України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2024 року у справі № 320/16244/24.
Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2025 року закінчено підготовчі дії, справу № 320/16244/24 призначено до касаційного розгляду в порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції за наявними у справі матеріалами із 17 вересня 2025 року.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 15 вересня 2025 року, у зв`язку з відпусткою судді Мартинюк Н. М. та у зв`язку з відрядженням судді Губської О. А. до Великої Палати Верховного Суду, для розгляду справи № 320/16244/24 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді  Жука А. В., суддів  Єресько Л. О., Мельник-Томенко Ж. М.
Підстави передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду
Обґрунтовуючи підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначив таке.
Згідно із частиною шостою статті 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, крім випадків, якщо:
1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної юрисдикції;
2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах;
3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.
Колегія суддів, надаючи оцінку наявності винятків, що виключають можливість передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, звертає увагу на те, що:
1) відповідач у суді апеляційної інстанції наполягав на підвідомчості цього спору саме судам господарської юрисдикції, мотивуючи це тим, що договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій укладаються за правилами, установленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, а правовідносини щодо виконання такого договору є приватноправовими та похідними від господарських відносин;
2) відповідач, який оскаржує постанову суду апеляційної інстанції, обґрунтовує порушення апеляційним судом правил предметної юрисдикції наявністю постанов Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зокрема, від 27 червня 2023 року у справі № 918/518/22, від 7 березня 2023 року у справі № 914/3593/21, від 4 липня 2023 року у справі № 910/1340/21, ухвалених у справах, розглянутих в порядку господарського судочинства, правовідносини у яких є подібними до тих, що розглядаються у межах цієї справи; зауважує, що у разі, коли подібні позовні заяви подавалися до судів адміністративної юрисдикції, провадження у справах були закриті у зв`язку із непідсудністю таких спорів судам адміністративної юрисдикції (постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року у справі № 640/16218/21, постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2022 року у справі № 460/13464/21);
3) Велика Палата Верховного Суду не викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.
Колегія суддів враховує, що усталеною є позиція Великої Палати Верховного Суду, яка, повертаючи справи для розгляду у відповідній колегії, виходила з того, що відсутність у касаційній скарзі посилання на наявність судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову в подібних правовідносинах є випадком, за якого справа не підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Велика Палата зазначала, що за відсутності різної практики касаційних судів у справах з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах процесуальне законодавство надає достатні та чіткі механізми для суду, який розглядає справу в касаційному порядку, задля узгодження існуючої судової практики чи заповнення її прогалин.
Разом з тим у касаційній скарзі Національна служба здоров`я України навела висновки щодо підвідомчості цього спору судам господарської юрисдикції, ухвалені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду.
Згідно із частиною першою статті 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.
Частиною четвертою цієї статті передбачено, що про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 346 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 346 цього Кодексу.
З огляду на викладене, беручи до уваги ту обставину, що Національна служба здоров`я України оскаржує постанову суду апеляційної інстанції з підстав порушення правил предметної юрисдикції, а позивач заперечує проти цього, за відсутності винятків, що виключають можливість передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку про наявність обов`язкової підстави для передачі справи № 320/16244/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Позиція Великої Палати Верховного Суду
Касаційний адміністративний суду у складі Верховного Суду ухвалою від 18 вересня 2025 року передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 КАС України. 
Згідно із вказаною нормою справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у випадку, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції. Передача справи можлива лише за відсутності трьох винятків, що прямо передбачені в цій же нормі, а саме:
1) якщо учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції та не заявляв про порушення правил предметної юрисдикції;
2) якщо учасник справи не обґрунтував порушення судом правил предметної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі іншого касаційного суду у справах із подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах;
3) якщо Велика Палата Верховного Суду вже формулювала у своїй постанові висновок щодо питання предметної юрисдикції спору в аналогічних правовідносинах.
Наявність хоча б одного з наведених винятків унеможливлює передачу справи на розгляд Великої Палати. Відповідно, для прийняття справи до розгляду необхідна одночасна відсутність усіх трьох винятків.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала такий підхід при вирішенні питання щодо наявності підстав для передачі справи на її розгляд [зокрема, див. ухвали від 15 червня 2022 року у справі № 904/8573/21 (провадження № 12-11гс22), від 09 листопада 2023 року у справі № 910/6925/22 (провадження № 12-61гс23), від 29 листопада 2023 року у справі № 910/16249/19 (910/8818/21) (провадження № 12-67гс23), від 23 січня 2024 року у справі № 904/7464/21 (провадження № 12-75гс23), від 07 лютого 2024 року у справі № 902/1159/22 (провадження № 12-78гс23), від 05 березня 2024 року у справі № 203/2729/20 (провадження №14-18цс24), від 16 квітня 2025 року у справі № 359/8573/20 (провадження № 12-20гс25), від 30 квітня 2025 року у справі № 910/15745/23 (провадження 12-25гс25)].
Аналізуючи обставини цієї справи, Велика Палата Верховного Суду виходить із того, що колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду дотрималась умов, передбачених частиною шостою статті 346 КАС України, для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Скаржник, Національна служба здоров`я України, ще на стадії апеляційного перегляду у відзиві на апеляційну скаргу прямо вказував на порушення судом апеляційної інстанції правил предметної юрисдикції. 
У відзиві на апеляційну скаргу він наголошував, що виконання договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій не належить до адміністративної юрисдикції, оскільки спір виник у зв`язку з виконанням господарського договору, що має приватноправову природу. Скаржник, посилаючись на сформовану практику, стверджував, що такі правовідносини мають розглядатися в порядку господарського судочинства.
До того ж заявник у касаційній скарзі обґрунтовував порушення судом апеляційної інстанції правил предметної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах, а саме постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 7 березня 2023 року у справі № 914/3593/21, від 27 червня 2023 року у справі № 918/518/22, від 4 липня 2023 року у справі № 920/1340/21.
З аналізу змісту наведених рішень убачається, що господарські суди розглядали аналогічні правовідносини як такі, що підлягають вирішенню в межах господарської юрисдикції, що створює правову колізію з підходом, який було застосовано судом апеляційної інстанції у цій справі. Відсутність єдиного підходу до визначення юрисдикції в спорах щодо виконання договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій унеможливлює забезпечення правової визначеності у сфері охорони здоров`я, де правовідносини мають елементи як публічного, так і приватного права.
До того ж Велика Палата Верховного Суду не формулювала окремого правового висновку з питання юрисдикції спорів, що виникають у зв`язку з укладенням та виконанням договорів за програмою медичних гарантій. Висновок щодо предметної юрисдикції у спорах цієї категорії в рішеннях Великої Палати Верховного Суду відсутній, що виключає застосування пункту 3 частини шостої статті 346 КАС України.
Отже, наявність правової невизначеності, розбіжності у судовій практиці між адміністративними та господарськими судами, а також відсутність прямого висновку Великої Палати з питання предметної юрисдикції у подібних спорах дає підстави вважати, що всі умови для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду дотримано.
Велика Палата Верховного Суду вважає мотиви, викладені в ухвалі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18 вересня 2025 року, обґрунтованими, тому справа № 320/16244/24 підлягає прийняттю до розгляду Великою Палатою Верховного Суду.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 346, 347 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Прийняти до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справу № 320/16244/24 за позовом  ОСОБА_1 до Національної служби здоров`я України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали до відома.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                                О. А. Губська 
       Судді:	          О. В. Білоконь            О. Л. Булейко           І. А. Воробйова      І. В. Дашутін           А. А. Ємець           В. В. Король           С. І. Кравченко            		О. В. Кривенда М. В. Мазур  К. М. Пільков С. О. Погрібний Т. Г. Стрелець І. В. Ткач Н. В. Шевцова