ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
03 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/5667/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року (суддя Савченко А.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та скасування рішення -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, які виразились в прийнятті рішення про відмову призначення пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 30.12.2024 № 047350007872 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за віком на пільгових умовах, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та скасувати рішення про відмову призначення пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області 30.12.2024 № 047350007872;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати у пільговий стаж за Списком № 1 (підземні роботи) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: - з 01.09.1995 по 26.06.1999 – навчання в Павлоградському технікуму Національної гірничої академії України;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дати звернення, а саме з 25.12.2024 року, з урахуванням норм ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Суд не врахував, що позивач в період з 01.09.1995 по 26.04.1999 навчався в Павлоградському технікуму Національної гірничої академії України за спеціальністю «Експлуатація і ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв» і здобув кваліфікацію гірничого техніка- електромеханіка тобто не вищу освіту, а світу молодшого спеціаліста.
На професійне навчання позивача в Павлоградському технікуму Національної гірничої академії України поширюються приписи ст.38 Закону України «Про професійно-технічну освіту».
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, 25.12.2024 р. позивач звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління ПФУ в Луганській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
Рішенням Головного управління ПФУ в Луганській області від 30.12.2024 р. №047350007872 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років, передбаченого пунктом 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки відповідачем не зарахованого до пільгового стажу період навчання з 01.09.1995 по 26.06.1999 у Павлоградському технікуму Національної гірничої академії України.
Вказаний період зарахований до страхового стажу позивача, що підтверджується довідкою ОСОБА_1 форми РС-Право.
Позивач у період з 01.09.1995 по 24.06.1999 навчався на денному відділенні в Павлоградському машинобудівному технікумі за спеціальністю «експлуатація та ремонт гірничного електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв», що підтверджується довідкою від 04.11.2024р. №428/01-24 наданою національним технічним університетом «Дніпровська політехніка» та додатком до диплома молодшого спеціаліста від 24.06.1999р. №11545252.
Позивач, вважаючи протиправним рішення відповідача, звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого рішення було доведено.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до статті  14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Частиною 2 статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за          списком № 1  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених робота.
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Частиною 5 Закону №1058-IV передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України №1788-XII, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту»  час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, в тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Як було встановлено судом першої інстанції, позивач у період з 01.09.1995 по 24.06.1999 навчався на денному відділенні в Павлоградському машинобудівному технікумі за спеціальністю «експлуатація та ремонт гірничного електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв», що підтверджується довідкою від 04.11.2024 №428/01-24 наданою національним технічним університетом «Дніпровська політехніка» та додатком до диплома молодшого спеціаліста від 24.06.1999 №11545252.
Згідно записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 11.03.1998, позивач 
- з 11.03.1998 - прийнятий учнем електрослюсаря (слюсара) чергового і по ремонту статкуванню з повним робочим днем на дільниці ЕМО на ДВАТ «Шахта Степова» ДП ДХК «Павлоградвугілля»; 
- з 11.04.1998 – звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики; - з 01.02.1999 
- прийнятий учнем підземного електрослюсара з повним робочим днем в шахті на ДПР -1 на час практики на підпиємство ДВАТ «шахта Степова» ДП ДХК «Павлоградвугілля»; - з 20.03.1999 – переведений підземним електрослюсарем третього розряду з повним робочим днем в шахті на ДПР-1 на тому самому підниємстві;
- з 18.05.1999 – звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики; 
- з 02.08.1999 – прийнятий підземним електрослюсрем 4 розряду з повним робочим днем в шахті по строковому трудовому договору на один рік на ДВАТ «шахта Степова» ДП ДХК «Павлоградвугілля»; 
Суд першої інстанції встановив, що перерва між днем закінчення навчання (24.06.1999) і днем зарахування на роботу (02.08.1999) не перевищує трьох місяців.
На час навчання позивача правовідносини у сфері освіти регулювалися   Законом України «Про освіту» від 23 травня 1991 року № 1060-XII   (в редакції чинній на момент навчання позивача).
Відповідно до   ст. 41 Закону № 1060-XII  , професійно-технічними закладами освіти є: професійно-технічне училище, професійно-художнє училище, професійне училище соціальної реабілітації, училище-агрофірма, училище-завод, вище професійне училище, навчально-виробничий центр, центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів, навчально-курсовий комбінат, інші типи закладів, що надають робітничу професію.
Відповідно до   ст. 43 Закону № 1060-XII  , вища освіта забезпечує фундаментальну наукову, професійну та практичну підготовку, здобуття громадянами освітньо-кваліфікаційних рівнів відповідно до їх покликань, інтересів і здібностей, удосконалення наукової та професійної підготовки, перепідготовку та підвищення їх кваліфікації.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 43 наведеного нормативно-правового акту, вищими закладами освіти є: технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.
Відповідно до статусу вищих закладів освіти встановлено чотири рівні акредитації: перший рівень - технікум, училище, інші прирівняні до них вищі заклади освіти; другий рівень - коледж, інші прирівняні до нього вищі заклади освіти; третій і четвертий рівні (залежно від наслідків      акредитації) - інститут, консерваторія, академія, університет.
Вищі заклади освіти здійснюють підготовку фахівців за такими освітньо-кваліфікаційними рівнями: молодший спеціаліст - забезпечують технікуми, училища, інші вищі заклади освіти першого рівня акредитації; бакалавр - забезпечують коледжі, інші вищі заклади освіти другого рівня акредитації; спеціаліст, магістр - забезпечують вищі заклади освіти третього і четвертого рівнів акредитації.
Суд вірно зазначив, що виходячи з наведених норм законодавства, технікум та університет не були закладами професійної (професійно-технічної) освіти, а отже періоди навчання позивача не можуть бути зараховані до пільгового стажу.
Судом вірно було взято до уваги, що дипломом НОМЕР_3 від 26.06.1999 та додатком до нього підтверджено, що позивач отримав освітньо-кваліфікаційний рівень молодшого спеціаліста, що відповідно до ст. 43 Закону України «Про освіту» (у редакції, чинній на момент навчання) надавався вищими навчальними закладами першого рівня акредитації, зокрема технікумами. 
Суд вірно встановив, що Павлоградський машинобудівний технікум на момент навчання позивача був вищим навчальним закладом, а не закладом професійно-технічної освіти, а відтак  відповідачем правомірно не зараховано до пільгового стажу позивача періоди навчання з 01.09.1995 по 26.06.1999 року.
Судом зроблений вірний висновок, що навчання у вищому навчальному закладі не підпадає під дію положень ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», якими регламентується зарахування періоду навчання до пільгового трудового стажу.
Відповідно до   статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»   дія цього   Закону   поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Статтею 8 цього Закону   визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до   статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Відповідно до абзацу 3 частини першої   статті 28 Закону № 1058-IV   мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до   статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Суд вірно врахував, що   статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»   слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.
Мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії, така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»   передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до   Закону № 1058-IV   і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.
До кола працівників, на яких поширюється дія   Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»   та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
Суд першої інстанції вірно встановив, що у зв`язку з відсутністю у позивача на час звернення до відповідача необхідного підтвердженого пільгового стажу, що є умовою для призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV, а також враховуючи, що пенсія не була призначена, положення статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не можуть бути застосовані, оскільки вони встановлюють додаткову гарантію до вже призначеної пенсії, а не самостійний механізм її призначення.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та скасування рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.  
Постанова у повному обсязі складена 03 грудня 2025 року.
  
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш