Дата документу 27.01.2026 Справа № 314/2722/23

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
Єдиний унікальний № 314/2722/23 Головуючий в 1-й інстанції – Капітонов Є.М.
Провадження №22-ц/807/278/26 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.

УХВАЛА
27 січня 2026 року місто Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої: Кочеткової І.В.,
суддів:  Кухаря С.В.,
Подліянової Г.С.,
секретар: Смокотіна В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Вільнянського районного нотаріального округу Кравченко Олена Михайлівна, про визнання заповіту недійсним,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
 
У червні 2023 року  ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Козаря М.В. звернувся до суду і з позовом про визнання заповіту недійсним. Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої залишилася спадщина, яку він прийняв, подавши відповідну заяву приватному нотаріусу Вільнянського районного нотаріального округу Кравченко О.М. Від нотаріуса він дізнався, що 26.11.2019 його мати склала заповіт, яким все свої майно заповіла ОСОБА_2 , своєму онуку. Посилаючись на те, що на момент складання заповіту на спадкодавицю здійснювався психологічний тиск, у зв`язку з хворобою та похилим віком вона не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними, просив визнати заповіт недійсним. 
Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2025 року в задоволенні позову відмолено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та зупинити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України. Зазначає, що він перебуває на військовій службі та приймає участь у бойових діях, з 15 липня 2024 року в складі ВЧ НОМЕР_1 залучений до складу сил та засобів оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Вказана обставина унеможливлює його участь у судових засіданнях і порушує його процесуальні права як позивача. Звертає увагу, що у нього відсутній представник у справі, договір із адвокатом Козар М.В. розірваний.
19 січня 2026 року ОСОБА_1 направив суду клопотання про зупинення провадження у справі, пославшись на те, що продовжує перебувати на військовій службі.
Представник відповідача адвокат Нємна Т.І. проти задоволення клопотання заперечує. Зазначає, що суд першої інстанції двічі зупиняв провадження у справі, але за її апеляційними скаргами відповідні ухвали були скасовані судом апеляційної інстанції, оскільки позивач не надав доказів своєї безпосередньої участі у бойових діях. 
Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає зупиненню з огляду на таке.
У статті 129 Конституції України одними із основних засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Зупинення провадження у справі – це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Приписи п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України мають своєю метою захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, та покликані забезпечити об`єктивний розгляд справи.
Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, – до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України).
Тобто, дана норма має тимчасовий характер та обмежується строком перебування сторони (третьої особи) у складі Збройних Сил України.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та бере безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що підтверджується копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2022 №131, копією довідки від 13.03.2024 № 3161, копією довідки від 08.05.2024 № 5499 із витягом із журналу бойових дій, копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.07.2024 №199, довідкою від 08.02.2025 №1824, копією довідки від 25.04.2025 №7034 (т.1 а.с. 195-198, т.2 а.с. 88-93, 137).
Надані позивачем докази є належними, достовірними і достатніми в розумінні положень ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України для підтвердження зазначеної ним обставини, що, у свою чергу, є передбаченою п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України обов`язковою та безальтернативною підставою для зупинення провадження у справі.
Велика Палата Верховного Суду в п. 96-98 постанови від 12 листопада 2025 року в справі № 754/947/22 зазначила, що за змістом пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України в суду є обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Тож норма пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси. За таких умов розсуд суду є доволі обмеженим у тому, щоб не застосовувати таке обов`язкове зупинення провадження у судовій справі.
В п. 117 вищевказаної постанови Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що під час застосування правил пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, судам потрібно виходити з такого:
1) з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан»;
2) упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі;
3) якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), права якого захищають положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні.
Також в п. 79 вищевказаної постанови Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з моменту оголошення загальної мобілізації та введення воєнного стану Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування переводяться в спеціальний правовий режим функціонування в цілому. Це виключає необхідність у додатковому з`ясуванні питання щодо переведення певної військової частини «на воєнний стан». Юридичний статус з`єднань, військових частин, підрозділів та інших складових структури ЗC України та інших військових формувань, що функціонують в умовах воєнного стану, не залежить від місця їх дислокації чи характеру виконуваних ними завдань, як-то перебування в районі воєнних (бойових) дій та участь в них.
Таким чином, процесуальний закон визначає обов`язок суду зупинити провадження у справі до припинення перебування сторони у складі Збройних Сил України, що є гарантією держави у забезпеченні процесуальних прав таких осіб.
Зважаючи на те, що з 24 лютого 2022 року в Україні введено правовий режим воєнного стану, а також беручи до уваги факт проходження позивачем військової служби в період дії воєнного стану, який є об`єктивною обставиною, що перешкоджає його участі в розгляді справи, і відсутність беззастережної волі військовослужбовця щодо продовження розгляду, а суд, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, зобов`язаний зупинити провадження у справі, колегія суддів вважає за необхідне відповідне клопотання ОСОБА_1 задовольнити, провадження у даній справі зупинити до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Відповідно до частини першої статті 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.
Таким чином, після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, тобто припинення проходження служби у складі Збройних Сил України, ОСОБА_1 зобов`язаний повідомити про це суд.
Керуючись ст.ст. 251, 253, 260 ЦПК України, апеляційний суд,-
У Х В А Л И В:
Зупинити апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Вільнянського районного нотаріального округу Кравченко Олена Михайлівна, про визнання заповіту недійсним, до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Зобов`язати ОСОБА_1 протягом десяти днів повідомити Запорізький апеляційний суд про припинення перебування у складі військового формування Збройних Сил України.
Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Головуюча: І.В. Кочеткова
Судді: С.В. Кухар
Г.С. Подліянова