Справа № 444/5220/25
Провадження № 3/444/176/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Військової частини  НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липник, Жовківський район Львівської області; місце проживання та місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця - Військової частини  НОМЕР_1 , стрілець взводу роти охорони, військовий квиток НОМЕР_2 , паспортні дані та реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено, -
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 будучи війсоковослужбовцем в умовах особливого періоду, 21 листопада 2025 року о 13 год. 00 хв., знаходячись на території військової частини НОМЕР_1 , був виявлений в стані наркотичного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Правопорушник  ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надіслання за місцем його проживання судової повістки про виклик до суду та додатково шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судова влада України.
Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, розумні строки розгляду справи, а також строки, передбачені ст. 38 КУпАП, приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі   ОСОБА_1 , який не проявив жодної закікавленості та не виявив бажання прибути до суду для розгляду справи відносно нього, однак надав заяву про слухання справи у його відсутності. 

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
В рішенні першої дисциплінарної палати ВРП від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.
Факт вчинення   ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та його вина у цьому підтверджуєтьсязібраними доказами у справі та матеріалами справи та наданим поясненнями в судовому засіданні, який свою вину у вказаному правопорушенні визнав , а саме:
- протоколом № 23 про військове адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 22.11.2025 року; 
- оглядом чергового лікаря;
-висновком № 002398 (а.с.5);
-актом медичного огляду від 21.11.2025 року;
-копією військового квитка;
а також іншими матеріалами адміністративної справи.
Дії правопорушника  ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КпАП України кваліфіковані правильно.
Санкція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, передбачає стягнення у виді накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Призначаючи вид та міру стягнення, враховую обставини вчинення правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, майновий стан правопорушника, зокрема, що останній є військовослужбовцем, вчинив адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду - воєнного стану, а відтак приходжу до висновку, що на  ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, що буде достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню ним інших адміністративних правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення 21.11.2025 року, а тому ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, які встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, слід рахувати станом на 01.01.2025 року.
Станом на 01.01.2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" становить 3028, 00 грн., а тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 

Керуючись ст.ст. 40-1, 172-20 ч. 3, 283, 284, 287, 326-328 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у вигляді шрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липник, Жовківський район Львівської області; місце проживання та місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця - Військової частини  НОМЕР_1 , стрілець взводу роти охорони, військовий квиток НОМЕР_2 , паспортні дані та реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено - 605 /шістсот пять/ грн. 60 коп. судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.
Строк виконання постанови протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя:        Зеліско Р.  Й.