ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" січня 2026 р. Справа№ 910/6222/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Пономаренка Є.Ю.
суддів: Барсук М.А. 
Руденко М.А. 

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 у справі №910/6222/25 (суддя Смирнова Ю.М.) за позовом Державного підприємства водних шляхів "Укрводшлях" до Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" про стягнення 224 774,75 грн.
ВСТАНОВИВ наступне.
Державне підприємство водних шляхів "Укрводшлях" (далі - позивач, ДП "Укрводшлях") звернулося до Господарського суду міста Києва (далі - суд) з позовом до Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" (далі - відповідач, АСК "Укррічфлот") про стягнення 224 774,75 грн, з яких: 211 859,08 грн основного боргу та 12 915,67 грн пені.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами Договору № 196/2023-П про надання послуг від 22.11.2023 в частині оплати передбачених цим правочином платежів у встановлений строк.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 у справі №910/6222/25 позов задоволено частково; вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 106 813 (сто шість тисяч вісімсот тринадцять) грн 37 коп., з яких: 94 454 (дев`яносто чотири тисячі чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп. основного боргу та 12 359 (дванадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) грн 37 коп. пені, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 281 (одна тисяча двісті вісімдесят одна) грн 76 коп; провадження у справі № 910/6222/22 в частині вимог позивача про стягнення з відповідача 49 727,00 грн основного боргу закрито на підставі п. 2 частини першої ст. 231 Господарського процесуального кодексу України; в іншій частині позову відмовлено.
Суд першої інстанції при ухваленні рішення по даній справі виходив з доведеності позивачем обставин допущення відповідачем порушення умов договору в частині оплати послуг.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення в частині задоволення вимоги про стягнення пені та прийняти нове, яким відмовити в її задоволенні.
Апелянт в обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на неврахування судом першої інстанції при задоволенні вимоги про стягнення пені того, що через повномасштабне військове вторгнення РФ до України діяльність відповідача фактично припинена, унаслідок чого у нього відсутні фінансові надходження. 
Також, скаржник вказує, що Суд не взяв до уваги та не врахував, що, незважаючи на зупинення діяльності та відсутність фінансових надходжень, відповідач до ухвалення рішення у справі вчиняв дії з погашення боргу та здійснив оплату позивачу основного боргу на загальну суму 117 405,08 грн.
Наведене, за доводами апелянта, є підставою для відмови позивачу в задоволенні вимог про стягнення пені та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цієї вимоги.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.
Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.
22.11.2023 між ДП "Укрводшлях" (далі - Виконавець) та АСК "Укррічфлот" (далі - Замовник) був укладений Договір № 196/2023-П про надання послуг (далі - Договір). 
Відповідно до п. 1.1. Договору, Виконавець надає послуги Замовнику на платній основі по стоянці та швартуванню суден та плавзасобів, які належать Замовнику, біля гідротехнічної споруди, що закріплена на праві господарського відання за Виконавцем, а саме: причальна берегова смуга, за адресою: м. Київ, вул. Електриків, буд. 16 (надалі - ГТС).
Пунктом 1.2. Договору, в редакції Додаткової угоди № 2 від 20.06.2024 до Договору, передбачений перелік суден та плавзасобів Замовника, що підлягають стоянці біля ГТС: плавуча майстерня ПМ-16, ширина 13 м; кормопідйомник ДП-12, ширина 21 м (відстій "другим бортом"); роз`їзний катер "Дніпро", ширина 6 м (відстій "другим бортом", з підключенням Судна до берегових електромереж); буксирний штовхач "БТ-463", ширина 5,2 м (відстій "другим бортом"). (Схема швартування показана на Додатку 2 до цього договору).
Умовами пп. 2.1.1. п. 2.1. Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 05.01.2024 до Договору, Виконавець зобов`язаний надавати обумовлену п. 1.1. Договору послугу на умовах визначених цим Договором.
Згідно з п. 3.1. Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 05.01.2024 до Договору, оплата наданих послуг здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Виконавця, зазначений у розділі 12 цього Договору, протягом 10 (десяти) робочих днів з дати підписання Замовником акта здачі-приймання наданих послуг та надання Виконавцем оригіналу рахунку на оплату послуг. 
Ціна Договору становить суму всіх здійснюваних щомісячних плат (п. 3.2. Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 05.01.2024 до Договору).
Пунктом 3.3. Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 05.01.2024 до Договору, договірною ціна відстою суден та плавзасобів Замовника у кількості 3-х одиниць становить 32 181,60 грн, в т.ч. ПДВ - 5 363,60 грн, за 1 (один) повний календарний місяць, згідно з Протоколом узгодження договірної ціни (Додаток 1).
Додатком 1 "Протокол узгодження договірної ціни" від 22.11.2023 до Договору, сторони досягли домовленості, що розмір договірної ціни по тимчасовому відстою плавучої майстерні ПМ-16 шириною 13 м та тимчасового відстою "другим бортом" кармопідйомника ДП-12 шириною 21 м, і роз`їзного катера "Дніпро" шириною 6 м, складає 32 181,60 грн, в т.ч. ПДВ - 5 363,60 грн, за 1 (один) повний календарний місяць.
Пунктом 3.3. Договору, в редакції Додаткової угоди № 2 від 20.06.2024 до Договору, договірною ціна відстою суден та плавзасобів Замовника у кількості 4-х одиниць становить 35 339,04 грн, в т.ч. ПДВ - 5 889,84 грн, за 1 (один) повний календарний місяць, згідно з Протоколом узгодження договірної ціни (Додаток 1).
Додатком 1 "Протокол узгодження договірної ціни" від 20.06.2024 до Договору, сторони досягли домовленості, що розмір договірної ціни по стоянці та швартуванню суден та плавзасобів складає всього 35 339,04 грн, в т.ч. ПДВ - 5 889,84 грн, за 1 (один) повний календарний місяць.
Пунктом 3.3. Договору, в редакції Додаткової угоди № 3 від 31.01.2025 до Договору, договірною ціна відстою суден та плавзасобів Замовника у кількості 4-х одиниць становить 38 727,00 грн, в т.ч. ПДВ - 6 454,50 грн, за 1 (один) повний календарний місяць, згідно з Протоколом узгодження договірної ціни (Додаток 1).
Додатком 1 "Протокол узгодження договірної ціни" від 31.01.2025 до Додаткової угоди № 3 від 31.01.2025 до Договору, сторони досягли домовленості, що розмір договірної ціни по стоянці та швартуванню суден та плавзасобів складає всього 38 727,00 грн, в т.ч. ПДВ 6 454,50 грн, за 1 (один) повний календарний місяць. 
Факт надання послуг оформляється актами приймання-передачі наданих послуг, які підписують до 5-го числа місяця наступного за звітним уповноважені на це особи обох сторін. Підписи сторін в актах обов`язково розшифровуються та скріплюються печаткою (за наявності). Акти приймання-передачі наданих послуг є підставою для проведення остаточних взаєморозрахунків (п. 3.6. Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 05.01.2024 до Договору).
Відповідно до п. 3.7. Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 05.01.2024 до Договору, Виконавець готує Акт приймання-передачі наданих послуг і попередньо направляє Замовнику в сканованому вигляді на електронну пошту Замовника з подальшим надсиланням оригіналу документу на офіційну поштову адресу Замовника. Моментом отримання Акта приймання-передачі наданих послуг вважається направлення його сканованої копії на електронну адресу Замовника. Акт приймання-передачі наданих послуг оформляється сторонами протягом 2 (двох) робочих днів. В разі не підписання Замовником акта приймання-передачі наданих послуг протягом 3-х робочих днів, з моменту його отримання, такий акт вважається прийнятим обома сторонами без заперечень. Замовник має право на відмову від підписання акта приймання-передачі наданих послуг, з обґрунтованими запереченнями такої відмови. В такому випадку виконання послуг вважається виконаними після усунення обґрунтовано доведених недоліків.
У разі несплати Замовником вартості отриманих послуг у визначений цим Договором строк, Виконавець має право надіслати на офіційну поштову адресу Замовника акт звірки взаємних розрахунків та претензію щодо сплати заборгованості. Сторони дійшли згоди, що у разі, якщо Виконавець не отримує лист Замовника на поштовому відділенні, або не надає належним чином обґрунтованих письмових пояснень протягом трьох календарних днів з дня отримання претензії, остання та заборгованість вважаються такими, що визнаються повністю Замовником (у тому числі і у частині нарахованих штрафних санкцій), а акт звірки взаємних розрахунків вважається таким, що прийнятий без зауважень Замовником (п. 3.8. Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 05.01.2024 до Договору).
Пунктом 4.2. Договору передбачено, що за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим Договором, Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.
Цей Договір набирає чинності з дати підписання договору і діє до 31.12.2024 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами свого зобов`язання за цим Договором (п. 6.1. Договору).
У відповідності до п. 6.2. Договору, керуючись ст. 631 Цивільного кодексу України сторони встановили, що умови цього Договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, а саме з 27.10.2023.
Якщо за один календарний місяць до закінчення строку дії Договору жодна сторона письмово не повідомить одна одну про припинення дії Договору, він вважається продовженим на один календарний рік і на тих самих умовах (п. 6.3. Договору).
Пунктом 8.1. Договору передбачено, що сторони не несуть відповідальність одна перед одною за невиконання зобов`язань, якщо таке невиконання є наслідком дії непереборної сили (стихійні лиха, об`явлена або фактична війна, громадські хвилювання, загострення політичної обстановки в країні, епідемії, блокада), що виникли після підписання цього Договору та які сторони не могли передбачити під час його підписання.
Якщо у зв`язку із обставинами непереборної сили та (або) їх наслідками виконання цього Договору є тимчасово неможливим і така неможливість триває більш ніж три місяці і не виявляє ознак припинення, то цей Договір може бути розірваний в односторонньому порядку будь-якою стороною шляхом направлення письмового повідомлення про це іншій стороні (п. 8.2. Договору).
На виконання умов Договору, позивачем за період листопад 2024 року - квітень 2025 року було надано відповідачу послуги на загальну суму 222 198,12 грн, що підтверджується підписаними обома сторонами та скріпленими їх печатками Актами про приймання-передачу послуг № 268 від 30.11.2024 за листопад 2024 року на суму 35 339,04 грн, № 308 від 31.12.2024 за грудень 2024 року на суму 35 339,04 грн, № 14 від 31.01.2025 за січень 2025 року на суму 35 339,04 грн, № 46 від 28.02.2025 за лютий 2025 року на суму 38 727,00 грн, № 79 від 31.03.2025 за березень 2025 року на суму 38 727,00 грн та № 112 від 30.04.2025 за квітень 2025 року на суму 38 727,00 грн, копії яких долучені до матеріалів справи. 
Також, позивачем були виставлені рахунки на оплату № 249 від 30.11.2024. на суму 35 339,04 грн, № 278 від 31.12.2024 на суму 35 339,04 грн, № 9 від 31.01.2025 на суму 35 339,04 грн, № 45 від 28.02.2025 на суму 38 727,00 грн, № 73 від 31.03.2025 на суму 38 727,00 грн, № 104 від 30.04.2025 на суму 38 727,00 грн, на загальну суму 222 198,12 грн, копії яких долучені до матеріалів справи.
Проте, як зазначає позивач, оплату за надані послуги за вказаним Договором за спірний період відповідачем було здійснено лише частково у лютому 2025 року на суму 10 339,04 грн, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 211 859,08 грн (222 198,12 грн - 10 339,04 грн).
30.04.2025 позивач звернувся до відповідача з претензією № 12-12/141 про сплату заборгованості за спірним Договором у розмірі 173 718,46 грн, яка була отримана відповідачем 08.04.2025, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
Однак, вказана претензія позивача, як вбачається з матеріалів справи, була залишена відповідачем без відповіді та належного виконання, заборгованість за надані позивачем послуги за спірний період відповідачем в добровільному порядку сплачена не була, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Як вже було вказано, судом першої інстанції позов задоволено частково, та стягнуто, зокрема, 12 359 грн 37 коп. пені.
Рішення суду першої інстанції оскаржується відповідачем лише в частині задоволення вимоги про стягнення пені, а тому виходячи з положень ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Так, скаржник, заперечуючи проти задоволення вказаної вимоги посилається на неврахування судом першої інстанції того, що через повномасштабне військове вторгнення РФ до України діяльність відповідача фактично припинена, унаслідок чого у нього відсутні фінансові надходження. 
Також, скаржник вказує, що Суд не взяв до уваги та не врахував, що, незважаючи на зупинення діяльності та відсутність фінансових надходжень, відповідач до ухвалення рішення у справі вчиняв дії з погашення боргу та здійснив оплату позивачу основного боргу на загальну суму 117 405,08 грн.
Своє твердження про виникнення у нього обставин непереборної сили, які об`єктивно унеможливили виконання договірних зобов`язань, відповідач обґрунтовує самим фактом вчинення Російською Федерацією військової агресії проти України, що призвело до введення в країні воєнного стану, а також листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022р. за № 2024/02.0-7.1., відповідно до якого ТПП підтвердила, що зазначені обставини з 24.02.2022р. до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності, що унеможливлюють виконання договірних зобов`язань у встановлені договорами терміни.
Стосовно вказаного колегія суддів зазначає наступне.
З часу укладення між сторонами Договору про надання послуг № 196/2023-П від 22.11.2023р. відповідач жодного разу не заявляв Позивачу про виникнення у нього будь-яких форс-мажорних обставин, що унеможливлює посилання на них як на підставу для незастосування неустойки у вигляді пені чи виникнення інших правових наслідків щодо неможливості належного виконання договору. 
Судова практика Верховного Суду підтверджує, що неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором.
Саме по собі віднесення введеного воєнного стану до форс-мажорних обставин не свідчить про існування форс-мажору у конкретних правовідносинах сторін, де така обставина може стати форс-мажорною лише у випадку, якщо особа доведе, що конкретний обмежувальний захід, запроваджений в рамках воєнного стану, унеможливлює виконання конкретного договору (постанови КГС ВС від 02.11.2023 у справі № 910/13000/22 і від 12.10. 2023 у справі № 908/1620/22). 
У постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 912/750/22 викладено висновок про те, що лист ТПП від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не можна вважати сертифікатом у розумінні ст.14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні", а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини. Вказаний лист ТПП України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.
Ключовим фактором визнання факту виникнення форс-мажорних обставин є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (постанова Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.
Тому лист ТПП від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не є і не може бути доказом настання форс-мажорних обставин для всіх без виключення суб`єктів господарювання України з початком військової агресії Російської Федерації. Кожен суб`єкт господарювання, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс- мажорних обставин (постанова ВС від 13.09.2023 у справі № 910/7679/22).
Відповідач уклав договір з позивачем через більш ніж півтора роки після початку військового вторгнення РФ в Україну, коли, на думку відповідача, вже виникли форс-мажорні обставини, а господарська діяльність відповідача, за його доводами, була припинена, розуміючи і прогнозуючи усі фінансові і правові наслідки укладення ним договору та отримання по ньому послуг. 
Стосовно тверджень апелянта про необхідність відмови у стягненні пені на підставі ч.3 ст.551 ЦК України, слід зазначити таке.
В частині третій ст.551 ЦКУ передбачено право суду саме на зменшення розміру неустойки з огляду на їх надмірно великий розмір та наявність інших обставин, які мають істотне значення, а не право суду не застосувати штрафні санкції взагалі.
Суд не вбачає обставин, які б відповідали даній нормі.
Також судом не приймаються до уваги посилання апелянта на часткові оплати суми заборгованості, оскільки більша частина цих оплата була здійснена відповідачем після звернення позивача з даним позовом до суду. 
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).
Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 у справі №910/6222/25 - без змін.
2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова (враховуючи перебування з 22.12.2025 по 09.01.2026 судді Барсук М.А. у відпустці, судді Руденко М.А. - з 24.12.2025 по 26.12.2025 та з 29.12.2025 по 11.01.2026, а також судді Пономаренко Є.Ю. - з 29.12.2025 по 11.01.2026) складена: 12.01.2026 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко 

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко