ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2026 р. справа № 300/8244/23
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Остап?юка С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі – відповідач 1, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі – відповідач 2, ГУ ПФУ в Київській області) про визнання протиправним та скасування рішення від 10.01.2023 № 104350006191, зобов`язання зарахувати періоди роботи та призначити пенсію за віком.
Підставами звернення позивача із вказаним позовом є відмова в призначенні пенсії за віком.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 03.01.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV (далі – Закон №1058-IV). За наслідками розгляду заяви позивача за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії за №104350006191 від 10.01.2023 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Коментованим рішенням визначено страховий стаж позивача в розмірі 19 років 07 місяців і 05 днів, до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.09.1978, оскільки на титульній сторінці трудової книжки запис щодо зміни прізвища зроблено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, яка затверджена наказом Держкомпраці СРСР за №162 від 20.06.1974. Згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25.01.1997 не зараховано період роботи з 23.01.1997 по 30.08.2001, оскільки у записі про прийняття на роботу відсутнє найменування підприємства, чим порушено пункт 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 за №58.
За доводами позивача періоди роботи його роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.09.1978 та трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25.01.1997 підлягають врахуванню до страхового стажу останнього, оскільки на особу не може покладатись відповідальність за неналежний порядок ведення трудових книжок на підприємствах. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 04.12.2023 відкрив провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідач 1 скористався правом на подання відзиву. Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало до суду відзив від 13.12.2023 за №0900-0903-7/64048 на позовну заяву, в якому заперечило проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , зважаючи на таке.
Так, в порушення вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, яка затверджена наказом Держкомпраці СРСР за №162 від 20.06.1974, у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 від 25.09.1978 на титульній сторінці запис щодо зміни прізвища виконано з порушеннями, а саме не зазначено дати та номера документа на підставі якого здійснено зміну. Також без додержання вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 за №58 в трудову книжку серії НОМЕР_2 від 25.01.1997 внесено запис про період роботи ОСОБА_1 з 23.01.1997 по 30.08.2001, без найменування підприємства, відтак, такий не підлягає врахуванню до страхового стажу. Просить відмовити в задоволенні позову.
Відповідач 2 також подав до суду відзив від 22.12.2023 за №1000-0904-7/200068 на позовну заяву, в якому заперечив проти доводів позивача. ГУ ПФУ у Київській області зазначило, що відповідачем 2 не вчинялось жодних протиправний дій чи бездіяльності, наслідками яких є рішення про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзиви на позовну заяву, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 03.01.2023 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV.
До означеної заяви позивачем, серед іншого, долучено копії документів, що засвідчують набутий останнім стаж, необхідний для призначення пенсії, зокрема, копію трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.09.1978 та трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25.01.1997.
За наслідками розгляду заяви позивача від 03.01.2023 за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийнято рішення за №104350006191 від 10.01.2023 про відмову у призначенні пенсії.
Як слідує зі змісту коментованого рішення необхідний страховий стаж згідно зі статтею 26 Закону №1058-IV становить 29 років, натомість страховий стаж ОСОБА_1 склав 19 років 07 місяців і 05 днів.
За результатом розгляду документів, до страхового стажу не зараховано:
- періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.09.1978, оскільки на титульній сторінці трудової книжки запис щодо зміни прізвища зроблено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, яка затверджена наказом Держкомпраці СРСР за №162 від 20.06.1974
- згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25.01.1997 не зараховано період роботи з 23.01.1997 по 30.08.2001, оскільки у записі про прийняття на роботу відсутнє найменування підприємства, чим порушено пункт 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 за №58.
Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.09.1978 позивач, у спірні періоди:
- з 19.09.1978 по 06.06.1979 працював помічником закрійника в Київській обласній фабриці "Ремобувь";
- з 05.07.1979 по 21.04.1982 працював прийомником в Троєщинському відділенні "Откормочный совхоз им. Кирова";
- з 30.04.1982 по 01.07.1987 працював трактористом 4-го розряду Спеціалізованого комбінату підприємства комунально-побутового обслуговування автотранспортного господарства;
- з 01.07.1982 по 29.12.1982 працював трактористом 4-го розряду Спеціалізованого комбінату підприємства комунально-побутового обслуговування м. Києва;
- з 31.01.1983 по 05.04.1983 працював водієм трактора 4-го розряду;
- з 13.04.1983 по 12.10.1983 працював трактористом 4-го розряду Спеціалізованого комбінату підприємства комунально-побутового обслуговування м. Києва;
- з 21.11.1983 по 15.03.1985 працював в водієм трактора;
- з 20.03.1985 по 13.08.1985 працював трактористом 4 розряду в Новомосковському Рай ДРСУ;
- з 09.09.1985 по 01.04.1986 працював трактористом в Новомосковському УК №7;
- з 28.05.1986 по 25.06.1986 працював машиністом 4 розряду в Боярському виробничому управлінні магістральних робіт;
- з 09.02.1987 по 01.05.1987 працював швейцаром в Об`єднанні столових №5-05;
- з 19.05.1987 по 20.05.1988 працював трактористом;
- з 23.05.1988 по 20.04.1990 працював трактористом 2 класу на всіх марках тракторів в "Совхоз "Майдановский";
- з 28.05.1990 по 05.07.1990 прийнятий машиністом-трактористом 5 розряду в Київське спеціалізоване управління "Гадромеханізація" №638 Тресту "Укргідромеханізація";
- з 09.07.1990 по 21.11.1991 працював водієм другого класу в Київському ССМУ монтажного домобудування ППСМО "Украмонтажспецбудстрой";
- з 10.12.1991 по 14.07.1992 працював водієм на Заводі "Алмаз";
- з 15.07.1992 по 11.12.1992 працював водієм 2 класу транспортної групи в Інвестиційній фірмі "Укрінмаш".
Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25.01.1997 ОСОБА_1 , у спірні періоди з 23.01.1997 по 30.08.2001 працював водієм міжнародних перевезень в ТОВ "Вест-транс".
Вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за №104350006191 від 10.01.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду з метою захисту свого порушеного права на пенсійне забезпечення.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частини 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі – Закон №1058-IV).
Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати 1) пенсія за віком, 2) пенсія по інвалідності, 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника (частина 1 статті 9 Закону №1058-IV).
Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону №1058-IV.
За змістом частини 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.
Частиною 1 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина 3 статті 24 Закону №1058-IV).
Вимогами частини 4 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
З огляду на зміст вищевказаних положень, пенсійний вік позивача, на дату звернення за призначенням пенсії, становить 60 років, а відтак відповідно до статті 26 Закону №1058-IV необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком становить 29 років.
За наслідками розгляду заяви позивача від 03.01.2023 за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийнято рішення за №104350006191 від 10.01.2023 про відмову у призначенні пенсії.
Як слідує зі змісту коментованого рішення необхідний страховий стаж згідно зі статтею 26 Закону №1058-IV становить 29 років, натомість страховий стаж ОСОБА_1 склав 19 років 07 місяців і 05 днів.
За результатом розгляду документів, до страхового стажу не зараховано:
- періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.09.1978, оскільки на титульній сторінці трудової книжки запис щодо зміни прізвища зроблено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, яка затверджена наказом Держкомпраці СРСР за №162 від 20.06.1974
- згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25.01.1997 не зараховано період роботи з 23.01.1997 по 30.08.2001, оскільки у записі про прийняття на роботу відсутнє найменування підприємства, чим порушено пункт 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 за №58.
Надаючи оцінку аргументам відповідача щодо відмови у зарахуванні стажу та призначенні пенсії за віком, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
Основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення").
Так, в ОСОБА_1 є в наявності трудова книжка серії НОМЕР_1 від 25.09.1978 та трудова книжка серії НОМЕР_2 від 25.01.1997.
Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.09.1978 позивач, у спірні періоди:
- з 19.09.1978 по 06.06.1979 працював помічником закрійника в Київській обласній фабриці "Ремобувь";
- з 05.07.1979 по 21.04.1982 працював прийомником в Троєщинському відділенні "Откормочный совхоз им. Кирова";
- з 30.04.1982 по 01.07.1987 працював трактористом 4-го розряду Спеціалізованого комбінату підприємства комунально-побутового обслуговування автотранспортного господарства;
- з 01.07.1982 по 29.12.1982 працював трактористом 4-го розряду Спеціалізованого комбінату підприємства комунально-побутового обслуговування м. Києва;
- з 31.01.1983 по 05.04.1983 працював водієм трактора 4-го розряду;
- з 13.04.1983 по 12.10.1983 працював трактористом 4-го розряду Спеціалізованого комбінату підприємства комунально-побутового обслуговування м. Києва;
- з 21.11.1983 по 15.03.1985 працював в водієм трактора;
- з 20.03.1985 по 13.08.1985 працював трактористом 4 розряду в Новомосковському Рай ДРСУ;
- з 09.09.1985 по 01.04.1986 працював трактористом в Новомосковському УК №7;
- з 28.05.1986 по 25.06.1986 працював машиністом 4 розряду в Боярському виробничому управлінні магістральних робіт;
- з 09.02.1987 по 01.05.1987 працював швейцаром в Об`єднанні столових №5-05;
- з 19.05.1987 по 20.05.1988 працював трактористом;
- з 23.05.1988 по 20.04.1990 працював трактористом 2 класу на всіх марках тракторів в "Совхоз "Майдановский";
- з 28.05.1990 по 05.07.1990 прийнятий машиністом-трактористом 5 розряду в Київське спеціалізоване управління "Гадромеханізація" №638 Тресту "Укргідромеханізація";
- з 09.07.1990 по 21.11.1991 працював водієм другого класу в Київському ССМУ монтажного домобудування ППСМО "Украмонтажспецбудстрой";
- з 10.12.1991 по 14.07.1992 працював водієм на Заводі "Алмаз";
- з 15.07.1992 по 11.12.1992 працював водієм 2 класу транспортної групи в Інвестиційній фірмі "Укрінмаш".
Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25.01.1997 ОСОБА_1 , у спірні періоди з 23.01.1997 по 30.08.2001 працював водієм міжнародних перевезень в ТОВ "Вест-транс".
Надаючи оцінку мотивам відмови ГУ ПФУ в Івано-Франківській області у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів його роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.09.1978, суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі – Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Виходячи з наведеної норми вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, застосовуються, в тому числі, у разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.
В спірних періодах була чинною Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 за №162 (далі – Інструкція №162).
Так, відповідно до вказаної Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 за № 162: трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців; трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи проводяться акуратно, пір`яний чи кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору; в розділах "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається; в графі 3 розділу "Відомості про роботу" у вигляді заголовка пишеться повне найменування підприємства; в графі 3 пишеться: "Прийнято або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво" із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників - відповідно до найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців - відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу; при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів; бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок; після закінчення кожного місяця бухгалтерія вимагає від особи, відповідальної за ведення трудових книжок, звіту про наявність бланків трудових книжок і вкладишів до них, з додатком прибуткового ордера каси підприємства. На зіпсовані під час заповнення бланки трудових книжок і вкладишів до них складається акт.
Згідно з пунктом 2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.
Так, вперше трудова книжка заповнюється адміністрацією в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття його на роботу. На першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки записуються загальні дані про її власника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, фах, дата видачі книжки, підпис власника книжки, ставиться мокра печатка установи, що видала вперше трудову книжку.
Відповідно до пункту 2.12 зазначеної вище Інструкції, зміни записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження здійснюються адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (свідоцтво про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я, по батькові та ін.) з посиланням на номер та дату цих документів. Вказані зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється попереднє прізвище, ім`я, по батькові чи дата народження і записуються нові дані. Посилання на відповідні документи записуються на внутрішній стороні обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства, установи, організації або спеціально уповноваженою ним особою і печаткою підприємства, установи, організації або печаткою відділу кадрів.
Пунктом 18 постанови Ради Міністрів Української РСР і Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок "Про трудові книжки робітників і службовців" від 06.09.1973 за № 656 передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Аналогічні положення містяться в пункті 4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 за № 301, згідно якого відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
В спірному випадку, на першій сторінці трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.09.1978 зазначено російською мовою прізвище, ім`я та по батькові " ОСОБА_2 ", " ОСОБА_3 ", " ОСОБА_4 " " ОСОБА_5 ". При цьому в графі " ОСОБА_6 " прізвище " ОСОБА_2 ".
Також на цій першій сторінці трудової книжки міститься запис: "Согласно свидетельства о браке VII-KM-315620 Шевченкивского РОВД фамилия Халявка изменена на Кравоцов", що дослівно у перекладі з російської мови на українську означає "Згідно свідоцтва про шлюб VII-KM-315620 Шевченківського РАЦС прізвище ОСОБА_2 змінено на ОСОБА_3 ".
Суд погоджується з доводами відповідача, що запис на першій сторінці трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.09.1978 про зміну прізвища вчинений з недотриманням Інструкції, оскільки не містить дати документу на підставі якого здійснювалась зміна прізвища.
Втім, суд зазначає, що такий запис містить інші ідентифікуючі ознаки документу, зокрема, серію та номер свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 .
Водночас, з огляду на зміст документів, наданих позивачем разом із заявою від про призначення пенсії за віком, пенсійний орган мав можливість встановити підстави зміни прізвища позивача.
Суд також звертає увагу на те, що запис про зміну прізвища трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.09.1978, а також написання прізвища " ОСОБА_3 " вчинено не позивачем, а представником роботодавця. При цьому, Інструкція не передбачає наслідків для особи, на яку оформлено трудову книжку, за порушення порядку ведення такої трудової книжки, тим паче за таке несуттєве порушення.
Зрештою, суд переконаний, з огляду на вказані вище положення Інструкції №162 та Порядку №637, що важливим для врахування відповідного періоду роботи особи до її страхового стажу, що дає право на пенсію, є наявність відповідних записів у трудовій книжці щодо такої роботи, а не якість оформлення трудової книжки працівника його роботодавцем.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, зазначеній в постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а, від 19.12.2019 у справі № 307/541/17.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Стосовно доводів ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо неврахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 25.01.1997, оскільки у записі про прийняття на роботу відсутнє найменування підприємства, суд зазначає наступне.
В спірних періодах була чинною Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 за №58 (далі – Інструкція №58).
За змістом пункту 2.14. Інструкції №58 У графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій".
Як вже зазначалось судом, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.
Згідно запису №1 трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25.01.1997 ОСОБА_1 з 23.01.1997 прийнятий на роботу водієм міжнародних перевезень, а згідно запису №2 позивач з 30.08.2001 звільнений з роботи за власним бажанням.
Слід наголосити на тому, що як положеннями Інструкції №58, передбачено засвідчення печаткою запису про звільнення працівника з роботи.
Суд зауважує, що записи у трудовій книжці про період роботи ОСОБА_1 з 23.01.1997 по 30.08.2001 є чіткими та без виправлень.
При цьому, записи №1-2 додаткові засвідчені печаткою ТОВ "Вест-транс" із внесеними до неї відомостями про підприємство, де працював позивач, що відповідає вимогам Інструкції №58.
Відтиск печатки на записі №1 також містить відомості про таке найменування підприємства - ТОВ "Вест-транс", що в сукупності є достатнім підтвердженням періоду роботи позивача на вказаному підприємстві.
Записи №№1, 2 внесені в у хронології зростання календарних дат і порядкових номерів запису. Між ними відсутні інші записи, які б могли поставити під сумнів прийняття ОСОБА_1 на роботу на інше підприємство відмінне від того, назва якого нанесена на печатці суб`єкта господарювання, якою засвідчено запис про звільнення.
Не зазначення у трудовій книжці позивача у графі 3 розділу "Відомості про роботу" при вчиненні запису №1 повного найменування підприємства, на переконання суду, не може бути єдиною обставиною, яка б сама по собі свідчила про недостовірність такого запису та ставити під сумнів період трудової діяльності позивача з 23.01.1997 по 30.08.2001 в цілому.
Таким чином, підлягають врахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.09.1978, а саме з 19.09.1978 по 06.06.1979, з 05.07.1979 по 21.04.1982, з 30.04.1982 по 01.07.1987, з 01.07.1982 по 29.12.1982, з 31.01.1983 по 05.04.1983, з 13.04.1983 по 12.10.1983, з 21.11.1983 по 15.03.1985, з 20.03.1985 по 13.08.1985, з 09.09.1985 по 01.04.1986, з 28.05.1986 по 25.06.1986, з 09.02.1987 по 01.05.1987, з 19.05.1987 по 20.05.1988, з 23.05.1988 по 20.04.1990, з 28.05.1990 по 05.07.1990, з 09.07.1990 по 21.11.1991, з 10.12.1991 по 14.07.1992, з 15.07.1992 по 11.12.1992 та згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25.01.1997 з 23.01.1997 по 30.08.2001.
За вказаних обставин рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за №104350006191 від 10.01.2023 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

При цьому, обираючи ефективний спосіб захисту порушеного права, та періоду, що підлягає захисту, суд керується такими мотивами.
Так, відповідно до пунктів 4.1, 4.2, абзацу 3 пункту 4.3 і пункту 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (далі – Порядок №22-1), заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів.
Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Із вказаного слідує, що після реєстрації заяви позивача, органом пенсійного забезпечення, який її розглядав і вирішував за принципом екстериторіальності питання про наявність чи відсутність права на призначення пенсії за віком в розумінні Порядку №22-1 є Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про що вірно зазначено у позовній заяві.
Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку (пункт 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV).
Згідно наявної в матеріалах пенсійної справи позивача копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 від 12.01.2001, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , відтак станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії від 03.01.2025, останньому виповнилось необхідних 60 років.
Також загальний страховий стаж ОСОБА_1 згідно оскаржуваного рішення становить 27 років 10 місяців і 22 дні (а.с.98).
Загальна тривалість періодів роботи позивача, які підлягають зарахуванню до страхового стажу становить 4 роки, 2 місяці, 17 днів (з 14.10.1992 по 31.12.1996). Додавши їх до вже врахованого стажу (27 років 10 місяців і 22 днів), слід зазначити, що загальний страховий стаж ОСОБА_7 складе 32 роки, 1 місяць, 9 днів, і такий є достатнім для призначення останній пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.
Тобто, у даному випадку позивач звернувся до органу пенсійного забезпечення із заявою про призначення пенсії у встановлений трьох місячний термін з дня досягнення пенсійного віку, що свідчить про можливість для призначення пенсії за віком саме з дня звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 03.01.2023.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
В силу вимог частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Водночас, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 9 КАС України).
У разі задоволення позову суд, застосовуючи припису пункту 10 частина 2 статті 245 КАС України, може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абзац 2 частини 4 статті 245 КАС України).
Підсумовуючи свої висновки, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю.
Інші сформовані позовні вимоги та їх формулювання, на переконання суду, поглинаються (враховуються) при вирішенні даного спору, за сформованими вище висновками і вирішення спору по суті.

Розподіляючи між сторонами судові витрати суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру в розмірі 2 147,20 гривень, підтвердженням чого є наявна в матеріалах справи квитанція №43144871 від 21.11.2023.
Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яке прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, то з останнього підлягають стягненню за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 147,20 гривень.
Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за №104350006191 від 10.01.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.09.1978, а саме з 19.09.1978 по 06.06.1979, з 05.07.1979 по 21.04.1982, з 30.04.1982 по 01.07.1987, з 01.07.1982 по 29.12.1982, з 31.01.1983 по 05.04.1983, з 13.04.1983 по 12.10.1983, з 21.11.1983 по 15.03.1985, з 20.03.1985 по 13.08.1985, з 09.09.1985 по 01.04.1986, з 28.05.1986 по 25.06.1986, з 09.02.1987 по 01.05.1987, з 19.05.1987 по 20.05.1988, з 23.05.1988 по 20.04.1990, з 28.05.1990 по 05.07.1990, з 09.07.1990 по 21.11.1991, з 10.12.1991 по 14.07.1992, з 15.07.1992 по 11.12.1992 та згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25.01.1997 з 23.01.1997 по 30.08.2001.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 03.01.2023 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 147,20 гривень (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), АДРЕСА_1 ;
відповідач 1 – Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018;
відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код юридичної особи 22933548), вулиця Андрія Саєнка, 10, місто Фастів, Київська область, 08500.

Суддя   Остап`юк С.В.