ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
пр. Волі, 54а, м. Луцьк, 43010, тел./факс 72-41-10
E-mail: inbox@vl.arbitr.gov.ua Код ЄДРПОУ 03499885

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
 14 січня 2026 року 	Справа № 903/1077/25	

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., за участю секретаря судового засідання Назарова Н.В., розглянувши справу 
за позовом: Антимонопольного комітету України
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма Автопак”
про стягнення 2 775 769,00 грн. пені

Представники сторін:
від позивача: Прохоров Євгеній Іванович;
від відповідача: не прибули;

Встановив: 18 листопада 2025 року на адресу Господарського суду Волинської області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Продакшн" про стягнення 2 775 769,00 грн. пені
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем обов`язку в частинні своєчасної сплати накладеного на нього штрафу за вчинення порушень, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю, проведених Пенсійним фондом України.
Ухвалою суду від 19.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10.12.2025.
Ухвалою суду від 10.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.01.2026.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить суд задоволити повному об`ємі. 
Відповідач своїм правом на участь в судовому розгляді не скористався, відзиву на позов не подав, причини неявки свого представника в судове засідання суд не повідомив, хоча про день на час розгляду справи в суді повідомлявся належним чином.
Згідно з приписами ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній не позбавлений можливості здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його правта обов`язків цивільного характеру. Право на справедливий судовий розгляд включає в себе право на доступ до суду та право на доступ до правосуддя в широкому розумінні.
Поняття розумності строку розгляду справи можна застосовувати, коли стороною у спорі є орган державної влади.
Відповідно до ст. 2 ГПК України, одним із основних завдань господарського судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За таких обставин, беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду спору впродовж розумного строку та норми ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, згідно з якими неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що відповідач відповідно до законодавства, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи по суті, а явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась, учасники справи, мали достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав, зокрема, і на подання будь-яких пояснень чи інших заяв по суті справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, суд вважає, що спір належить вирішити по суті у відсутності представника відповідача за матеріалами справи, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.
Присутній в судовому засіданні представник позивача з посиланнями на обставини, викладені у позовній заяві, а також на докази, долучені до справи, пред`явлені до відповідача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив:
Суд встановив, що за результатами розгляду справи № 145-26.13/44-24 про порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Софт Продакшн» (ідентифікаційний код 39602713) (відповідач) законодавства про захист економічної конкуренції, прийнято рішення від 05.12.2024 № 486-р, яким визнано, що ТОВ «Софт Продакшн»:
- вчинило порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів «Поновлення для антивірусного програмного забезпечення (48760000-3) (ДК 021:2015:48760000-3: Пакети програмного забезпечення для захисту від вірусів», проведених Пенсійним фондом України відповідно до оголошення UA-2021-10-04 000686-с). За зазначене порушення, на відповідача накладено штраф у розмірі 349 184 гривень (п. 1 та 3 рішення Комітету). 
- вчинило порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів «Поновлення та підтримка системи мережевого інформаційного захисту Checkpoint (72250000-2) (ДК 021:2015: 72250000-2: Послуги, пов`язані із системами та підтримкою», проведених Пенсійним фондом України відповідно до оголошення UA 2021-10-04-000442-с. За зазначене порушення, на відповідача накладено штраф у розмірі 813 128 гривень (п. 5 та 7 рішення Комітету). 
- вчинило порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій. які стосуються спотворення результатів торгів «Поновлення та підтримка для програмного забезпечення технічного захисту інформації та інформаційної безпеки (48730000-4) (ДК 021:2015:48730000-4: Пакети програмного забезпечення для забезпечення безпеки», проведених Пенсійним фондом України відповідно до оголошення UA-2021-10-04- 003013-а. За зазначене порушення, на відповідача накладено штраф у розмірі 526 879 гривень (п. 9 та 11 рішення Комітету). 
- вчинило порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів «Поновлення та підписки для програмно-апаратних компонентів Cisco Stealthwatch та Cisco AMP з Cisco Threat Grid 5504 Model та AMP Private Cloud (48730000-4) (ДК 021:2015:48730000-4; Пакети програмного забезпечення для забезпечення безпеки», проведених Пенсійним фондом України відповідно до оголошення UA-2021-10-04 000323-с. За зазначене порушення, на Відповідача накладено штраф у розмірі 1 086 578 гривень (п. 13 та 15 рішення Комітету). Загальна сума штрафів накладених на Відповідача становить 2 775 769 грн. (а.с. 66-100)
Статтею 6 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.
Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», рішення Комітету набирають чинності з дня їх прийняття.
Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.
Копію рішення від 05.12.2024 за № 486-р, яке було надіслано Комітетом відповідачу разом із супровідним листом від 27.01.2025 № 145-26.13/04-12547е (а.с.101), на адресу відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 43023, Волинська обл., Луцький р-н., м. Луцьк, вул.. Конякіна, буд. 2 було повернуто до відділення Укрпошти як не вручене «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі, якщо вручити рішення немає можливості, рішення органів Комітету вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).
Інформація про прийняте рішення була оприлюднена в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур`єр» від 07.03.2025 № 41 (7966) (а.с.102).
Отже, рішення вважається таким, що отримано відповідачем 07.03.2025.
Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути поновлено.
Відповідач не скористався наданим йому статтею 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» правом на оскарження рішення від 05.12.2025 № 92-р/тк в судовому порядку, а отже, останнє відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є законним та відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» є обов`язковим до виконання.
Згідно з частиною третьою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.
Отже, штраф, накладений рішенням № 486-р на Товариство з обмеженою відповідальністю «Софт Продакшн», підлягав сплаті до 07.05.2025.
Відповідно до ч. 8 та 9 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” у разі якщо протягом строку, встановленого абз. 1 ч. 3 цієї статті (двомісячний строк для сплати штрафу), рішення органу Комітету не виконується, Голова Комітету видає наказ про примусове виконання рішення органу Комітету, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу;- наказ Голови Комітету про примусове виконання рішення органу Комітету , прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу, є виконавчим документом , який пред`являється до органів державної виконавчої служби для примусового виконання в порядку, визначеному законом.
Комітетом видано наказ про стягнення з відповідача штрафу у дохід загального фонду Державного бюджету України, який був пред`явлений до примусового виконання до органів Державної виконавчої служби. 
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення органу Комітету до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Зазначений строк не підлягає поновленню.
Відповідач рішення № 486-р судовому порядку не оскаржував.
Частиною восьмою статті 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” передбачено, що суб`єкт господарювання зобов`язаний протягом п`яти днів з дня сплати штрафу надіслати до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.
Згідно із частиною п`ятої статті 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі 1,5 % від суми штрафу.
Як зазначає позивач, станом на дату звернення з позовом до суду жодних документів на підтвердження оплати штрафу та пені Товариство з обмеженою відповідальністю “Фірма Автопак”) не подавало.
Також відповідач не подав доказів оплати штрафу й пені суду.
Звертаючись з позовом до суду, позивач нарахував відповідачу пеню за прострочення сплати штрафу з 08.05.2025 по 22.09.2025 включно (138 днів). Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу становить: 2 775 769 х 1,5 % = 41 636,535 гривень, де 2 775 769 - розмір штрафу, накладеного рішенням Комітету; 1,5 % - відсоток від суми штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції». 
За 138 днів прострочення сплати штрафу сума пені становить: 41 636,535 х 138 = 5 745 841,83 гривень. Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Комітету. Отже, розмір пені становить 2 775 769 гривень.
Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.
Враховуючи наведену вимогу Закону, позивач заявив до стягнення 2 775 769 грн. пені.
У п. 37 постанови від 16.06.2022 у справі №917/530/21 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що накладений рішенням №783-р на товариство штраф є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства; вказані нарахування застосовані АМК на підставі Закону № 2210 та не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів, а тому не належать до цивільних правовідносин.
Частиною сьомою статті 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.
Відповідно до статті 17 Закону України “Про Антимонопольний комітет України” голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має, зокрема, повноваження звертатися до суду з позовами, заявами і скаргами у зв`язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції, а також представляти територіальне відділення Антимонопольного комітету України без спеціальної довіреності в суді.
Відповідно до статті 25 Закону України “Про Антимонопольний комітет України” з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені та стосовно зобов`язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.
Отже, враховуючи наведені норми законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, перевіривши розрахунок пені та штрафу , суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про стягнення з відповідача пені і штрафу є обґрунтована, підтверджена матеріалами справи, не спростовані відповідачем, а тому підлягає до задоволення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. 
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 75, 76-80, 123, 129, 232, 236-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-
в и р і ш и в:
1. Позов задоволити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Софт Продакшн» (вул. Конякіна, буд. 2, м. Луцьк, 43023, код ЄДРПОУ 39602713) пеню у розмірі 2 775 769 грн. і зарахувати зазначену суму у дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: ГУК у м. Києві / Соломян. р-н, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA278999980313090106000026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100. 
3. Стягнути Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Софт Продакшн» (вул. Конякіна, буд. 2, м. Луцьк, 43023, код ЄДРПОУ 39602713) на користь Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 00032767) (отримувач: Антимонопольний комітет України, код ЄДРПОУ: 00032767, банк: Державна казначейська служба України, рахунок: UA438201720343120001000001719) судовий збір у розмірі 33 309,23 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.
Повний текст рішення складено
20.01.2026

Суддя В. М. Дем`як