Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 542/1986/25
провадження № 2/542/162/26
13 січня 2026 року Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді Кашуби М.І.,
за участю секретаря судового засідання Журавель О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-
в с т а н о в и в :
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просила: визначити йому додатковий строк тривалістю в 2 (два) місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Позивачка мотивувала свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_2 . Вказала, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначила, що починаючи з 2015 та після смерті брата, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і по сьогодні вона користується будинком за адресою: АДРЕСА_1 , проживає, сплачує комунальні платежі та по необхідності проводить ремонтні роботи. В заяві також вказала, що її брату ОСОБА_2 була встановлена 2-а група інвалідності, безстроково. У зв`язку із захворюваннями він не міг сам проживати та обслуговувати себе самостійно, тому весь цей час вона проживала з братом та доглядала за ним.
Зазначила, що зверталась до Новосанжарської ДНК весною 2022 року з метою подачі заяви про прийняття спадщини після померлого брата ОСОБА_2 , але спеціалісти Новосанжарської ДНК в усному порядку роз`яснили їй, що у зв`язку із збройною агресією російської федерації та згідно з п. 3 постанови КМУ № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Крім того, заява про прийняття спадщини не була прийнята з тієї підстави, що завідувач Новосанжарської ДНК - Уманець М.В., проходить військову службу в ЗСУ та їй було рекомендовано звернутися після закінчення воєнного стану. Також їй повідомили, що оскільки вона фактично проживає та користується будинком за адресою: АДРЕСА_1 , та проживала там разом з братом, то проблем в отриманні правовстановлюючих документів на спадкове майно у неї не буде.
Після чого у вересні 2025 року позивачка дізналась, що нотаріуси вже працюють та мають право приймати заяви про прийняття спадщини, тому вона відразу звернулася до Новосанжарської ДНК з метою подачі заяви про прийняття спадщини, де їй було роз`яснено, що заяву про прийняття спадщини необхідно подати особисто за місцем знаходження спадкового майна та рекомендували звернутися до приватного нотаріуса, у зв`язку з тим, що у Новосанжарській ДНК нотаріус відсутній. 
17 вересня 2025 року вона звернулася до приватного нотаріуса Уманця М.В., де їй було роз`яснено, що відповідно до постанови КМУ № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» були внесені зміни, згідно з якими перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці і нею пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому їй було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом.
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 51).
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2025 витребувано від приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Уманця Михайла Вячеславовича відомості про наявність спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та належним чином засвідчену копію спадкової справи у разі її наявності (а.с. 56)
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 63).
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Клопотання про відкладення судового засідання не подавала.
Представник Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області до суду також не з`явилась, до суду подала заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі (а.с. 67). 
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.
Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_5 – батько, ОСОБА_6 – мати, актовий запис № 31 (а.с. 11).
Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , 21.08.2082 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , після реєстрації шлюбу прізвище змінено з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » (а.с.12). 
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_5 – батько, ОСОБА_6 – мати, актовий запис № 8 (а.с. 13).
Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 70 (а.с. 14).
Як вбачається з типового договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на право особистої власності від 17.02.1989, ОСОБА_2 , було надано право безстрокового користування земельною ділянкою загальною площею 700 кв.м. по АДРЕСА_1 (а.с. 22-23).
Згідно з реєстраційним посвідченням від 21.03.1997 житловий будинок (домоволодіння) розташований за адресою: АДРЕСА_1 в цілому зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с. 24). 
Постановою приватного нотаріуса Уманця М. В. № 271/02-31 від 17.09.2025 від відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 . Підставою відмови зазначено, що ОСОБА_1 пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки померлий ОСОБА_2 мав спадкоємця першої черги дочку – ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка у встановлений термін не звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини, а ОСОБА_1 є його сестрою і згідно ст. 1262 ЦК України відноситься до другої черги спадкоємців та також не подала у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини (а.с. 30).
Згідно з довідкою № 02.9-12/15/2866 від 24.09.2025, виданою головним спеціалістом з реєстрації місця проживання фізичних осіб, останнє зареєстроване місце проживання померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 – АДРЕСА_1 . На дату смерті останнього за вищевказаною адресою зареєстрованих осіб не встановлено (а.с. 25).
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 83227091 від 12.11.2025, інформація про відкриття спадкової справи, після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутня (а.с. 31).
Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Уманця М.В, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 – згідно Алфавітної книги обліку спадкових справ – спадкова справа не заводилась (а.с. 62).
Надаючи оцінку дослідженим доказам, суд враховує, що згідно зі ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).
Згідно з ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 
Відповідно до ст. 1262 УПК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Новосанжарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 31 січня 2022 (а.с. 14).
Згідно із повідомленням приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального огругу Полтавської області Уманця М.В., після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась (а.с. 62).
Інших заяв про прийняття спадщини чи відмову від її прийняття до нотаріальної контори не надходило.
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 83227091 від 12.11.2025, інформація про відкриття спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відсутня (а.с.31).
Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи, у даному випадку - це з 31.01.2022.
Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємницею другої черги після свого рідного брата ОСОБА_2 .
При цьому, з матеріалів справи також встановлено, що інші особи із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріуса не звертались. Особи, які прийняли спадщину за правилами за ч. 3 ст 1268 ЦК України відсутні. 
Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
ОСОБА_1 як на підставу пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини посилалась на збройну агресію російської федерації та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнними діями, що відбуваються на території України, а також те, що вважала, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Крім того, зазначала, що постійно хворіє та їй встановлено діагноз загострення хронічного вептеброгенного лівобічного попереково-крижового радикуліту з вираженим м`язово-тонічним, радикулярним синдромом, вираженим порушенням статики та динаміки хребта, а також гіпертонічна хвороба ІІ, ст. ІІ, ризик ІІІ, СН- О-І, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 2259, випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1609, випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1095, довідкою лікаря ОСОБА_11 від 23.09.2025, консультативним висновком спеціаліста від 31.01.2025 (а.с. 32-36).
Так, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.
Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України “Про правовий режим воєнного стану”, статей 7 і 34 Закону України “Про нотаріат”, Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 “Про введення воєнного стану в Україні” Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».
З 29.06.2022 діють нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».
Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.
Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок.
Так, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.
Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч. 2 ст. 4 ЦК України).
Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України).
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України).
Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).
Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивачка, звернувшись у вересні 2025 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , пропустила шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті брата і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).
Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 
Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивачка посилалась на збройну агресію російської федерації та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнними діями, що відбуваються на території України, а також те, що вважала, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється.
А також зазначила, що звернувшись до Новосанжарської ДНК весною 2022 року з метою подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , їй спеціалістами Новосанжарської ДНК в усному порядку було роз`яснено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється, а також його заява про прийняття не може бути прийнята з тієї підстави, що завідувач Новосанжарської ДНК - ОСОБА_12 проходить військову службу в ЗСУ та їй було рекомендовано звернутись після закінчення воєнного стану.
Дізнавшись від знайомих, що нотаріуси працюють та мають право приймати заяви про прийняття спадщини, на початку вересня 2025 рокузвернулась до Новосанжарської ДНК з метою подачі заяви про прийняття спадщини. Однак, спеціалістами Новосанжарської ДНК їй було роз`яснено, що заяву про прийняття спадщин необхідно подати особисто за місцем знаходження спадкового майна та рекомендували звернутися до приватного нотаріуса у зв`язку з тим, що в Новосанжарській ДНК, нотаріус відсутній.
17 березня 2025 року, з метою подачі заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Уманця М.В., де їй було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом.
Приватним нотаріусом Уманцем М.В. було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.09.2025 № 27/02-31, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку з неподанням заяви про прийняття спадщини у визначений законом термін.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно із правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Проаналізувавши наведені обставини та матеріали справи, суд доходить висновку про те, що оскільки позивачка ОСОБА_1 вчинила дії для прийняття спадщини, зокрема, зверталась до нотаріальної контори, де їй було роз`яснено про необхідність звернення з такою заявою після закінчення воєнного стану, проходження завідувачем Новосанжарської ДНК військової служби в ЗСУ, здійсненням прийому громадян Новосанжарською ДНК у визначені дні, що свідчить про те, що причини, на які посилається позивачка є поважними.
Крім того, суд також враховує ту обставину, що ОСОБА_1 вважала, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», розуміючи для себе, що строк для прийняття спадщини продовжений, а також наявність у неї хронічних захворювань.
Так, Верховний Суд у постанові від 18.01.2023 у справі № 580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.
З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті брата ОСОБА_2 .
На підставі ст. 1270, 1272 ЦК України та керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд –
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини – задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_5 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 - 2 (два) місяці з дня набрання рішення суду законної сили. 
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частин рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;
відповідач: Новосанжарська селищна рада Полтавського району Полтавської області, місцезнаходження: вул. Незалежності, 41, селище Нові Санжари Полтавського району Полтавської області, 39300.

Суддя Новосанжарського районного суду
Полтавської області Кашуба М.І.
Повне рішення складено 22.01.2026