справа № 756/5591/24
головуючий у суді І інстанції Майбоженко А.М.
провадження № 22-ц/824/8901/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.

ПОСТАНОВА
Іменем України

03 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Мостової Г.І.,
суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф., 
за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 листопада 2024 року
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
У квітні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 101710021 у розмірі 33 810 грн, за кредитним договором № 8286235 у розмірі 79 000 грн.
Позов обґрунтовано тим, що між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладені кредитні договори від 03 липня 2023 року № 101710021 та 02 липня 2023 року № 8286235 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства. 
Відповідно до умов указаних кредитних договорів, кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування грошових коштів у сумі, визначеній кредитним договором.
27 жовтня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27102023/1, за умовами якого кредитор передав позивачу за плату, належні йому права грошової вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 101710021 у розмірі 33 810 грн, з яких: 8 400 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 24 570 грн - заборгованість за відсотками, 840 грн - заборгованість за комісією та за кредитним договором № 8286235 у розмірі 79 000 грн, з яких: 20 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 57 000 грн - сума заборгованості за відсотками, 2 000 грн. - заборгованість за комісією.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №101710021 у розмірі 33 810 грн, за кредитним договором № 8286235 у розмірі 79 000 грн.
У зв`язку з тим, що первісні кредитори, виконали свої зобов`язання за кредитом перед відповідачем у повному обсязі, надавши кредитні кошти, а відповідач порушив свої зобов`язання за кредитними договорами, то ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступник, просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь вищезазначену заборгованість та витрати по сплаті судового збору.

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 14 листопада 2024 року задоволено позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №101710021 від 03 липня 2023 року у розмірі:
8 400 грн - заборгованість за основною сумою боргу;
24 570 грн - заборгованість за відсотками;
840 грн - заборгованість за комісією.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 8286235 від 02 липня 2023 року у розмірі:
20 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу;
57 000 грн - заборгованість за відсотками;
2 000 грн - заборгованість за комісією.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»:
3 028 грн - судового збору.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за вищевказаними кредитними договорами, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 30 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 листопада 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував відсутність доказів отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором.
Вказує, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» повинно було довести зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача, тобто, факт дотримання умов договору кредитором, що у подальшому могло призвести до виникнення заборгованості за кредитним договором. 
До матеріалів справи взагалі не долучено жодних доказів зарахування кредитним коштів на рахунок відповідача. 
Крім цього вказує, що надані позивачем розрахунків заборгованості не є належними доказами виникнення заборгованості за кредитним договором та не підтверджують правильність нарахування вказаної заборгованості.
Оскільки такі розрахунки заборгованості, підготовлені працівниками ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», у яких відсутні будь-які пояснення щодо нарахування суми заборгованості, а також відсутні будь-які дані, стосовно розрахунку заборгованості, наданого первісними кредиторами.
На думку апелянта, наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту.
Наголошує на тому, що позивачем не надано первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними.
Зазначає, що позивач не надав суду докази про отримання ОСОБА_1 листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, про здійснення входу останнім на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, а тому в матеріалах справи відсутні докази укладання кредитного договору в електронному вигляді, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20.
Також позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які б свідчили, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу. 
Крім того, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в даній системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору.
Вказує, що судом першої інстанції не враховано відсутність підписів первісних кредиторів у витягах з реєстрів боржників.
В матеріалах справи міститься Витяг з Реєстру боржників № 1 від 27 жовтня 2023 року до Договору факторингу № 27102023/1 від 27 жовтня 2023 року. Вказаний Витяг містить лише підпис представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а підпис представника ТОВ «МІЛОАН» - відсутній. 
Також, в матеріалах справи міститься Витяг з Реєстру боржників № 2 від 27 жовтня 2023 року до Договору факторингу № 27102023/1 від 27 жовтня 2023 року. Вказаний витяг містить лише підпис представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а підпис представника ТОВ «МІЛОАН» - відсутній.
Наголошує, що відповідач звертав на це увагу під час розгляду справи в суді першої інстанції, проте судом не надано мотивованої оцінки вказаним доводам.
Крім цього, зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку стосовно правомірності нарахування заборгованості за кредитними договорами. 
Посилається на неправомірність стягнення судом першої інстанції комісії за кредитним договором.
Вказує, що позивач не роз`яснив за які конкретні дії з відповідача буде взята комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Розмір комісії встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т. ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.
Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, дійшла таких висновків.
За правилом частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається, що 03 липня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та  ОСОБА_1  укладений договір про споживчий кредит № 101710021. Кредит надається строком на 105 днів, сума кредиту 8 400 грн, дата повернення кредиту 16 жовтня 2023 року, загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 33 810 грн (а.с. 6-11).
Пунктом 1.1 договору передбачено, що кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, за реквізитами, зазначеними у п. 2.1 договору.
Відповідно до пункту 2.1 указаного договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_1 *24.
Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 6-11).
02 липня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та  ОСОБА_1  укладений договір про споживчий кредит № 8286235. Кредит надається строком на 100 днів, сума кредиту 20 000 грн, дата повернення кредиту 10 жовтня 2023 року, загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 79 000 грн (а.с. 20-25).
Пунктом 1.1 договору передбачено, що кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, за реквізитами, зазначеними у п. 2.1 договору.
Указаний договір підписаний відповідачем електронним підписом, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 25).
27 жовтня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 27102023/1, згідно з яким ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язалося придбати у ТОВ «МІЛОАН», а останнє відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «МІЛОАН» (а.с.14-16, 28-30).
Згідно з п. 1.2 договору факторингу перехід права грошової вимоги до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором. Підписаний та скріплений печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до пункту 2.1 указаного договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_2 *98.
Відповідно до реєстрів боржників № 1 і № 2 до договору факторингу № 27102023/1 від 27 жовтня 2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», набуло право грошової вимоги до відповідача  ОСОБА_1  за кредитним договором № 101710021, у розмірі 33 810 грн, з яких 8 400 грн - основний борг, 24 570 грн - заборгованість за відсотками, 840 грн - заборгованість за комісією (а.с. 18, 19) та за кредитним договором № 8286235 у розмірі 79 000 грн, з яких 20 000 грн - основний борг, 57 000 грн - заборгованість за відсотками, 2000 грн - заборгованість за комісією (а.с. 32, 33).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в апеляційній скарзі посилається нате, що позивачем не надано первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту  ОСОБА_1  та його часткового погашення.
Разом із тим, відповідач, будучі належним чином повідомлений про розгляд справи судом першої інстанції, не оспорив кредитний договір у зв`язку з його безгрошовістю, а в матеріалах справи відсутні докази про те, що кредитний рахунок (платіжна карта) № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 не належить відповідачу.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що матеріали судової справи не містять доказів укладення кредитних договорів у порядку визначеному чинним законодавством, то апеляційний суд відхиляє вказані доводи з огляду на те, що з указаних договорів вбачається, що вони підписані електронним підписом  ОСОБА_1  одноразовим ідентифікатором.

Отже, без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариств за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, договори не був б укладені, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19.
Оскільки, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення  ОСОБА_1  отриманих грошових коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, у межах визначеного сторонами строку кредитування, відповідно:
за кредитним договором № 101710021 у розмірі 33 810 грн, з яких 8 400 грн - основний борг, 24 570 грн - заборгованість за відсотками, 840 грн - заборгованість за комісією;
за кредитним договором № 8286235 у розмірі 79 000 грн, з яких 20 000 грн - основний борг, 57 000 грн - заборгованість за відсотками, 2000 грн - заборгованість за комісією
то апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки, судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 листопада 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Дата складення повного судового рішення 23 грудня 2025 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська