МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
вул. Димитрія Ростовського, 35, селище Макарів, Бучанський район, Київська область, 08001, тел. (063)069-85-65, e-mail inbox@mk.ko.court.gov.ua

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2026 р. Справа № 370/2940/25 
Провадження № 3/370/1166/25

Суддя Макарівського районного суду Київської області Сініцина О.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець за частиною першою статті 130 та за частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення

у с т а н о в и л а:

У Протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 432769 від 24 серпня 2025 року, що на трасі Т-10-19 км, 24.08.2025 об 12 год 59 хв водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21011» номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням приладу Alkotest Drager 6810, проба позитивна 1,26 проміле, тест 679, чим порушив підпункт «а» пункт 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа № 370/2941/25).
Крім того, у Протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 432760 що на трасі Т-10-19 км, 24.08.2025 об 12 год 59 хв водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21011» номерний знак НОМЕР_1 не мав права керування транспортним засобом, постанова ЕНА 4700291 від 10.05.2025, чим порушив підпункт «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху, керування транспортним засобом, яка не має права керування транспортними засобами, за що визначена відповідальність за частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа № 370/2940/25).
Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями вищевказані матеріали передані судді Макарівського районного суду Київської області Сініциній О.С.
Частиною другою статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що якщо особа вчинила декілька правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (п5осадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Отже, зазначені справи необхідно об`єднати в одне провадження з присвоєнням 
№ 370/2940/25.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не вчиняв адміністративних правопорушень. Транспортним засобом керував його брат, але у брата не було документів та задля уникнення неприємностей, оскільки він військовослужбовець і перебував у короткочасній відпустці, помінявся з ним місцями, не подумавши про наслідки. 
Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, визначених частиною першою статті 130 та частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд керується таким.
Згідно із статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення). 
Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є в тому числі всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю (стаття 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Відповідно до вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року 
№ 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Варто зазначити, що відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ № 1026 від 18 грудня 2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», зокрема, згідно із пунктом 5 Розділу ІІ включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Диспозицією частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі – Інструкція).
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність). Такому огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Суд враховує, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).
Однак, з відеозапису, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що він не містить факту руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та зупинки транспортного засобу. Відеозапис починається з моменту, як ОСОБА_1 з поліцейським знаходяться біля автомобіля, який пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.
Без підтвердження тієї обставини, що водій керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, не тягне за собою адміністративну відповідальності за 
статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Суд зважає при цьому, що протокол про адміністративного правопорушення, хоча і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.
Згідно зі статтею 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення закривається, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, ураховуючи пояснення ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, відсутність відео фіксації цього факту, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні належні докази, які поза розумним сумнівом свідчили б про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тож у його діях відсутній склад такого адміністративного правопорушення.
За відсутності у матеріалах справи належних доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд дійшов висновку також про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, визначеного частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 9, 126, 130, 245, 247, 252, 255, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и л а:

Об`єднати в одне провадження справи № 370/2941/25 (провадження 
№ 3/370/1167/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та № 370/2940/25 (провадження № 3/370/1166/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Присвоїти об`єднаній справі Єдиний унікальний номер судової справи: 
№ 370/2940/25 (провадження № 3/370/1166/24).
Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та за частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо вона буде оскаржена. В інакшому разі - після її перегляду апеляційним судом.

Суддя О.С. Сініцина