Справа № 591/13491/25	

Провадження № 1-кп/591/853/25

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2026 року         м. Суми
Зарічний районний суд м.Суми у складі:
головуючого судді        ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання     ОСОБА_2 
прокурора        ОСОБА_3 ,
обвинуваченого        ОСОБА_4 ,
захисник         ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Суми кримінальне провадження №62025170040002645, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2025
за обвинуваченням  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, що зареєстрований та проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , освіта вища професійна, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України ,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.08.2024 року за № 246 солдата ОСОБА_4 , солдата резерву 91 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , призначено на посаду номера обслуги 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону.
Під час проходження військової служби за мобілізацією солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16, 126, 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених за посадою.
Однак, військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, 04.10.2024 о 08:00 год., в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, самовільно залишив місце служби – пункт тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 у населеному пункті АДРЕСА_2 та попрямував за адресою: АДРЕСА_1 де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління з приводу своїх протиправних діянь, за наявності реальної можливості для цього до 05.05.2025
05.05.2025 о 10:00 год. солдат  ОСОБА_4 самостійно прибув до органу досудового розслідування, Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 98А, де заявив про себе та вчинене ним кримінальне правопорушення, чим припинив вчинення кримінального правопорушення.
Так, солдат  ОСОБА_4  з 08:00 годин 04.10.2024 по 10:00 годин 05.05.2025 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, та займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбачен ого ч. 5 ст. 407 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема він пояснив, що дійсно 04.10.2024 самовільно покинув місцерозташування військової частини НОМЕР_1 біля АДРЕСА_2 і перебував у місці свого проживання в м. Івано Франківськ. У вчиненому розкаюється , вину визнає. 
Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, є добровільними у таких своїх позиціях, а також - роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Таким чином суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки він будучи військовослужбовцем в умовах воєнного стану самовільно залишив місце служби, тривалістю понад три доби.
У відповідності до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, зважаючи на ступінь його тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.
Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що згідно зі ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відносяться до категорії тяжких.
Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який не одружений, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем служби характеризується посередньо, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити у межах санкції, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, у виді позбавлення волі.
Підстав для застосування ст. 75 КК України судом не встанволено.
Цивільного позову у справі не заявлено. Судові витрати та речові докази відсутні. 
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку у законну силу залишити без змін.
Керуючись ст. 369-371, 374 КПК України, суд 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Строк відбування покарання  ОСОБА_4 рахувати з 18 листопада 2025 року.
Зарахувати  ОСОБА_4 у строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення в період з 18 листопада 2025 по день набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому  ОСОБА_4 до вступу вироку суду в законну силу залишити тримання під вартою, але не більше ніж до 20.03.2026.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя          ОСОБА_1