ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 р. 	Справа № 440/7670/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2025, головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол, повний текст складено 09.07.25 по справі № 440/7670/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі – ГУ ПФУ в Полтавській області, пенсійний орган), в якій просить:
визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті суми нарахованої пенсії її чоловікові ОСОБА_2 ;
зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану пенсію померлого чоловіка ОСОБА_2 в сумі 165 221.12 гривень, нараховану на виконання рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 в справі № 440/5178/22 та від 13.09.2023 в справі № 440/10353/23.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 в справі № 440/5178/22 та від 13.09.2023 в справі № 440/10353/23 ГУ ПФУ в Полтавській області здійснено перерахунок пенсії померлого чоловіка позивача та наявна заборгованість в загальному розмірі 165 221.12 грн. Позивач є вдовою ОСОБА_2 , яка звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю її чоловіка, однак відповідач безпідставно відмовив їй, як правонаступнику, у здійсненні відповідної виплати.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що відповідач ГУ ПФУ в Полтавській області не виплачену заборгованість щодо недоодержаної пенсії у зв?язку зі смертю пенсіонера ОСОБА_2 в загальній сумі 165 221.12 грн відніс до спадщини. Також, ГУ ПФУ в Полтавській області поставив в чергу ОСОБА_2 та за його життя не виплатив заборгованість по рішенню Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 в справі № 440/5178/22, про що вказав в листі від 28.06.2023 за вихідним номером № 12935-12790/C-02/8-1600/23. А також по рішенню Полтавського окружного адміністративного суду від 13.09. 2023 в справі № 440/10353/23, про що теж вказав в листі від 27.11.2024 за вихідним номером № 26796-26623/C-02/8-1600/23. Отже з 01.09.2022 відповідачем не проведено виплат по заборгованості за рішеннями Полтавського окружного адміністративного суду.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, обґрунтовуючи таке прохання доводами фактично аналогічними наведеним у позовній заяві.
Зазначає, що Пенсійним органом не було відмовлено позивачу у виплаті суми нарахованої пенсії її померлому чоловікові ОСОБА_2 , а навпаки, зазначено, що Пенсійним органом внесено дані до розподілу «Інформація про персональні дані спадкоємця у зв`язку зі смертю стягувача» підсистеми «Реєстр судових рішень» ІКІС ПФУ та вказано на її здійснення у порядку черговості. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. 
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволення позовних вимог, отже, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в оскаржуваній відповідачем частині.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУПФ в Полтавській області, отримував пенсію відповідно до Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон України № 2262-ХІІ).
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 у справі № 440/5178/22 задоволено позов ОСОБА_2 . Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_2 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області» № 33/37-4/9815 від 27.05.2022, виданої станом на листопад 2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області з 01.12.2019 здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області» № 33/37-4/9815 від 27.05.2022, виданої станом на листопад 2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з урахуванням проведених виплат.
На виконання рішення суду від 19.07.2022 у справі № 440/5178/22 ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату за рішенням суду за період з грудня 2019 по серпень 2022 у розмірі 135 221.12 грн, про що свідчить розрахунок на доплату пенсії.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 у справі № 440/10353/23 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_2 з 01.09.2022 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000.00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області відновити нарахування та виплату ОСОБА_2 з 01.09.2022 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000.00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
На виконання рішення суду від 13.09.2023 у справі № 440/10353/23 ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату за рішенням суду за період з вересня 2022 по листопад 2023 у розмірі 30 000.00 грн, про що свідчить розрахунок на доплату пенсії.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 20.03.2012 ОСОБА_2 був одружений з ОСОБА_3 (прізвище після укладення шлюбу - ОСОБА_4 ).
На заяву позивача щодо виплати недоодержаної пенсії за померлого чоловіка ОСОБА_2 , ГУ ПФУ в Полтавській області листом від 23.12.2024 №1600-0404-8/93642 повідомило, що керуючись ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» Головним управлінням внесено дані до розподілу «Інформація про персональні дані спадкоємця у зв`язку зі смертю стягувача» підсистеми «Реєстр судових рішень» ІКІС ПФУ.
Роз`яснено, що недоодержані кошти підлягають виплаті за рахунок коштів та у порядку черговості, визначених відповідно до п. 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2001 №035-1).
07.05.2025 представник позивача звернувся з адвокатським запитом до ГУ ПФУ в Полтавській області, в якому просив провести виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 (заборгованість утворилась у зв`язку з перерахуванням пенсії на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 в справі № 440/5178/22 та рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.09.2024 в справі № 440/10353/23).
ГУ ПФУ в Полтавській області листом від 13.05.2025 № 1600-0201-8/37061 повідомило представника позивача, що ОСОБА_1 20.12.2024 звернулась як член сім`ї померлого, за недоотриманою пенсією у відповідності до статті 61 Закону України № 2262-ХІІ. Роз`яснено, що недоодержані кошти підлягають виплаті без заміни сторони у виконавчому провадженні за рахунок коштів та у порядку черговості, визначених відповідно до п. 7 розділу II Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного, фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913'(у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2001 № 035-1).
Зазначено, що облік судових рішень здійснюється в підсистемі «Реєстр судових рішень», яка входить до інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України.
Доплату пенсії за рішенням суду від 19.07.2022 по справі № 440/5178/22 в розмірі 135 221.12 грн внесено до підсистемі «Реєстр судових рішень» та обліковано за № 301594 (вноситься згідно дати набрання рішення суду законної сили та є змінною величиною). Рішення суду по справі № 440/5178/22 набрало законної сили 19.08.2022.
Доплату пенсії за рішенням суду від 14.09.2023 по справі № 440/10353/23 в розмірі 30 000.00 грн внесено до підсистемі «Реєстр судових рішень» та обліковано за № 546746 (вноситься згідно дати набрання рішення суду законної сили та є змінною величиною). Рішення суду по справі № 440/10353/23 набрало законної сили 15.10.2023.
Повідомлено, що в підсистему «Реєстр судових рішень» внесені персональні дані спадкоємця ОСОБА_1 у зв`язку зі смертю стягувача, без заміни сторони у виконавчому провадженні.
ГУ ПФУ в Полтавській області Пенсійним фондом України доведено план доходів і видатків на 2024 рік, яким передбачено фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України в сумі 25 262.3 тис. грн. Про фінансовано виплату заборгованості по рішеннях суду, які набрали законної сили у період по 19.11.2020.
Водночас зазначено, що Бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік на даний час не затверджено. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2025 рік після його затвердження. Відтак, виплата коштів буде проводитися за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів Державного бюджету України на відповідний рік.
Не погодившись із діями відповідача щодо відмови у виплаті суми нарахованої пенсії померлому чоловікові ОСОБА_2 , позивач звернулась до суду з вказаним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що, як вбачається з матеріалів справи Пенсійним органом не було відмовлено позивачу у виплаті суми нарахованої пенсії її померлому чоловікові ОСОБА_2 , а навпаки, зазначено, що Пенсійним органом внесено дані до розподілу «Інформація про персональні дані спадкоємця у зв`язку зі смертю стягувача» підсистеми «Реєстр судових рішень» ІКІС ПФУ та вказано на її здійснення у порядку черговості. Факт наявності заборгованості відповідачем в листах не заперечувалось. Проте, виплата нарахованої суми пенсійних виплат буде проведена за наявності відповідного бюджетного фінансування Пенсійним фондом України у порядку черговості. З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відсутні підстави для визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті суми нарахованої пенсії її чоловікові ОСОБА_2 .
Погоджуючись з висновками викладеними судом першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п. 6 ч.1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Це правило отримало розвиток у положеннях публічного законодавства з приводу соціального забезпечення громадян у формі виплати пенсій, в тому числі статті 61 Закону України № 2262-XII.
Статтею 61 Закону України № 2262-XII встановлено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Відповідно до ст. 52 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон України № 1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частина 1). У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч. 3).
Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається заявником до органу, що призначає пенсію.
Отже, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини.
В іншому випадку, якщо у цей проміжок часу такі особи не звернулися, то сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової природи - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.
Наведені приписи чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, свідчать, що суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера. При цьому дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 в справі № 200/10269/19-а сформульовано правовий висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
У постанові від 09.06.2022 в справі № 200/12094/18-а Верховний Суд зазначив, вищевказаний висновок стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону України № 1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону України № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону України № 1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.
В ухвалі Верховного Суду від 07.09.2022 в справі № 520/19364/2020 викладений висновок про те, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ч. 1 ст. 61 Закону України № 2262-ХІІ.
Частиною 1 статті 61 Закону № 2262-ХІІ визначено перелік осіб, які можуть претендувати на отримання нарахованої, проте не отриманої за життя пенсії (доплати до пенсії) пенсіонером з числа військовослужбовців, а також умови, за яких такі особи можуть отримати право на виплату цих коштів.
Законом № 2262-ХІІ визначено спеціальне правило, згідно з яким недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в подальшому - Порядок № 3-1).
Відповідно до абз. 3 п. 4 Порядку № 3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Таким чином, у визначених чинним законодавством випадках членам сім`ї та іншим особам можуть бути виплачені суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишились недоодержаними у зв`язку з його смертю. При цьому, виплаті підлягають лише нараховані, але не виплачені пенсіонеру, який помер, суми пенсії.
Із матеріалів справи вбачається, на виконання рішення суду від 19.07.2022 у справі № 440/5178/22 ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату за рішенням суду за період з грудня 2019 по серпень 2022 у розмірі 135 221.12 грн; на виконання рішення суду від 13.09.2023 у справі № 440/10353/23 ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату за рішенням суду за період з вересня 2022 по листопад 2023 у розмірі 30 000.00 грн.
Отже, пенсійним органом за життя пенсіонера ОСОБА_2 було нараховано останньому доплату пенсії у загальній сумі 165 221.12 грн.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виплати ОСОБА_2 заборгованості з виплати пенсії, яка виникла внаслідок перерахунку пенсії на виконання рішень суду, а отже, пенсійний орган має заборгованість з виплати пенсії перед пенсіонером ОСОБА_2 .
Як встановлено судом, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера та відповідними документами позивач, як дружина померлого, звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області до закінчення 6 місяців після смерті померлого чоловіка.
ГУ ПФУ в Полтавській області листом від 23.12.2024 № 1600-0404-8/93642 повідомило позивача, що керуючись ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» Головним управлінням внесено дані до розподілу «Інформація про персональні дані спадкоємця у зв`язку зі смертю стягувача» підсистеми «Реєстр судових рішень» ІКІС ПФУ.
Роз`яснено, що недоодержані кошти підлягають виплаті за рахунок коштів та у порядку черговості, визначених відповідно до п. 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2001 № 035-1).
Крім того, ГУ ПФУ в Полтавській області листом від 13.05.2025 № 1600-0201-8/37061 повідомило представника позивача, що ОСОБА_1 20.12.2024 звернулась як член сім`ї померлого, за недоотриманою пенсією у відповідності до статті 61 Закону України № 2262-ХІІ. Роз`яснено, що недоодержані кошти підлягають виплаті без заміни сторони у виконавчому провадженні за рахунок коштів та у порядку черговості, визначених відповідно до п. 7 розділу II Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного, фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913'(у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2001 № 035-1).
Зазначено, що облік судових рішень здійснюється в підсистемі «Реєстр судових рішень», яка входить до інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України.
Доплату пенсії за рішенням суду від 19.07.2022 по справі № 440/5178/22 в розмірі 135 221.12 грн внесено до підсистемі «Реєстр судових рішень» та обліковано за № 301594 (вноситься згідно дати набрання рішення суду законної сили та є змінною величиною). Рішення суду по справі № 440/5178/22 набрало законної сили 19.08.2022.
Доплату пенсії за рішенням суду від 14.09.2023 по справі № 440/10353/23 в розмірі 30 000.00 грн внесено до підсистемі «Реєстр судових рішень» та обліковано за № 546746 (вноситься згідно дати набрання рішення суду законної сили та є змінною величиною). Рішення суду по справі № 440/10353/23 набрало законної сили 15.10.2023.
Повідомлено, що в підсистему «Реєстр судових рішень» внесені персональні дані спадкоємця ОСОБА_1 у зв`язку зі смертю стягувана, без заміни сторони у виконавчому провадженні.
ГУ ПФУ в Полтавській області Пенсійним фондом України доведено план доходів і видатків на 2024 рік, яким передбачено фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України в сумі 25 262.3 тис. грн. Про фінансовано виплату заборгованості по рішеннях суду, які набрали законної сили у період по 19.11.2020.
Водночас зазначено, що Бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік на даний час не затверджено. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2025 рік після його затвердження. Відтак, виплата коштів буде проводитися за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів Державного бюджету України на відповідний рік.
З вказаних листів вбачається, що Пенсійним органом не було відмовлено позивачу у виплаті суми нарахованої пенсії її померлому чоловікові ОСОБА_2 , а навпаки, зазначено, що Пенсійним органом внесено дані до розподілу «Інформація про персональні дані спадкоємця у зв`язку зі смертю стягувача» підсистеми «Реєстр судових рішень» ІКІС ПФУ та вказано на її здійснення у порядку черговості.
Відповідно до підпунктів 4, 7 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат; здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.
За змістом ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно Законом про Державний Бюджет України на відповідний рік визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.
Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.
Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Виплата пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.
За приписами підпункту 4 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань: розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України та подає його Міністрові соціальної політики для внесення в установленому порядку на розгляд Кабінетові Міністрів України, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до закону, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат і соціальних послуг, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України.
Відповідно до пункту 7 розділу II Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 №35-1), за рахунок коштів Державного бюджету України здійснюються видатки, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.
Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - рішення суду), плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.
Отже, застосування органами Пенсійного фонду України положень порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат не обмежує право позивачки на отримання пенсійних виплат згідно з резолютивними частинами рішень суду, втім спірним питанням залишається виплата нарахованої суми в порядку черговості бюджетних асигнувань.
Нарахована позивачці сума заборгованості має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України. При цьому, проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, зокрема, територіального органу - Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.
Фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачено у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 «Фінансування виплат пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду».
Таким чином, головним розпорядником коштів державного бюджету, що виділяються на забезпечення виплат по зазначеній бюджетній програмі, є Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України - відповідальний виконавець і розпорядник коштів нижчого рівня.
Суд враховує, що факт наявності заборгованості відповідачем в листах не заперечувалось. Проте, виплата нарахованої суми пенсійних виплат буде проведена за наявності відповідного бюджетного фінансування Пенсійним фондом України у порядку черговості.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстави для визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті суми нарахованої пенсії її чоловікові ОСОБА_2 .
При цьому, задоволення позову у спосіб заявлений позивачкою не буде відповідати вимогам справедливості, оскільки призведе до ситуації, коли, інші особи, які також мають право на виплату пенсії за рішеннями суду, що внесені до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою раніше ніж рішення про виплату позивачці неодержаної пенсії померлого чоловіка, отримають належні їм кошти зі ще більшою затримкою ніж позивачка.
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 не обгрунтовані та не підлягають задоволенню.
Також колегія суддів звертає увагу, що КАС України передбачені додаткові процесуальні механізми, які спрямовані на гарантування реалізації положень статті 129-1 Конституції України, згідно з якими судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у порядку статей 382, 383 КАС України.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах вимог та доводів апеляційної скарги позивача, у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
На підставі викладеного колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 по справі № 440/7670/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.М. Ральченко   І.С. Чалий