БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22.12.2025 
Справа № 497/630/24 
Провадження № 2/497/40/25
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне

22.12.2025 року Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Кравцової А.В., секретар судового засідання Георгієва А.В., розглянувши без участі сторін заочно в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

ВСТАНОВИВ:
13.03.2024р. представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним уточненим позовом, яким просить про стягнення з гр. ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №230623-62759-1 від 23.06.2023р. в розмірі 15625грн. та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 2422,4грн. і 9000грн. витрат на правову допомогу, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідач добровільно не виконує зобов`язань за вказаним кредитним договором, надавши відповідні докази, а також докази оплачених судових витрат. 
Відповідач, що був повідомлений судовою повісткою про час та місце судового засідання, - до суду не прибув, не надав суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову. Крім того, суд повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник позивача надав суду заяву, якою просив суд розглянути справу за його відсутністю, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, тому, відповідно до ст.280 ЦПК України судом ухвалено, що справа підлягає розгляду у заочного порядку.
Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.
З вимог позовної заяви вбачається, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до укладеного договору №230623-62759-1 від 23.06.2023 року між ним і ТОВ "Фінансова компанія "Ріальто" (торгова марка «MONETKA») отримав кредит у розмірі 2500грин. строком на 150 днів шляхом переказу на його платіжну картку, емітовану в АТ «КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був підписаний шляхом введення одноразоовго ідентифікатора 408965 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі інтернет та кредитні кошти того ж дня відправлені відповідачу на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану в АТ КБ «Приват Банк», що підтверджується чеком №599843664 від 23.06.2023 року.
Таким чином, між первісним кредитором та відповідачем було укладено кредитний договір в електронній формі, що прирівнюється до письмової форми договору з усіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором. Згідно листа АТ КБ «Приват Бак» від 16.07.2024, на ім`я відповідача ОСОБА_1 емітовано картку № 5457-82294372631 та на неї надійшли кошти, зокрема, - 23.06.2023 на суму 2500 грн. (а.с.61-63).
Матеріали справи не містять доказів пролонгації чи зміни строку кредитування.
За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1ст.627 ЦК України), а ч.1ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2ст.639 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно визначаються (ст.526 ЦК України). Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за його коритування (ч.1ст.1048 ЦК України). Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) - у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч.1,2,4ст.6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, направлена на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у виді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. 
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Ст.11 вказаного Закону передбачено порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною та вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах, може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного у порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується у порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується у порядку, що передбачений Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір мають містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. В разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, що визначено ч.6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, що визначений ст.12 цього Закону, - вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, - є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно зі ст.64 ЦПК України, ст.36 ГПК України та ст.79 КАСУ. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, в якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При укладанні Кредитного договору сторони керувалися ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
З Договору вбачається, що відповідно до вимог ч.1ст.638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Кредитор, перерахувавши відповідачу обумовлені кошти, виконав умови кредитного договору, натомість відповідач свої зобов`язання з повернення коштів за кредитним договором не виконав.
Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір відсотків за користування чужими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Так, ч.1ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2ст.1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Ця правова позиція викладена у Постановах ВП ВС від 28.03.2018р. у спр. №444/9519/12, провадж. №14-10цс18; від 04.07.2018р. у спр. №310/11534/13-ц, провадж. №4-154цс18; від 31.10.2018 у спр. №202/4494/16-ц, провадж. №14-318цс18; - де ВС зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за користування кредитом припиняється по закінченню визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичльника вимоги на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України; в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків у встановлений в договорі строк, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту - 2500грн., а також 13125грн. заборгованості за нарахованими відсотками відповіднодо п.1.2.Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 23.06.2023р. до 20.11.2023р. (включно) - є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідності до ст.ст.13,81,83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, що подане відповідно до цього Кодексу і в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Суд під час розгляду справи безпосередньо дослідив докази у справі. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб відповідно до ст.2 ЦПК України.
Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобов`язань, доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, - суд дійшов висновку, що виоги позову підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача 15625грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, що складаються з суми судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, слід виходити з наступного.
Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За положеннями ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору; частинами 3-5 ст.137 ЦПК України висзначено, що для встановлення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання юридичних послуг, акт приймання-передачі наданих послуг №202 від 10.01.2024р. та витягу з реєстру №1 до цього акту з якого вбачається, що адвокатом складено позов про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та здійснено адвокатський запит про витребування доказів, загальна вартість робіт складає 9000грн. У зв`язку з чим, вимоги позову про стягнення судових витрат в частині витрат на правничу допомогу в розмірі 9000грн. - підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 2422,40грн.
Керуючись ст.ст. 207, 509, 514, 525, 526, 530, 536, 625, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-81, 83, 95, 133, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284 ЦПК України, суд
ухвалив: 
Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.  
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ), - на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" (03124, м.Київ, Бульвара Вацлава Гавела,4, ЄДРПОУ 43492595), - заборгованість за кредитним договором №230623-62759-1 від 23.06.2023р. в розмірі 15625 (п`ятнадцять тисяч шістсот двадцять п`ять) гривень та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40коп. і 9000 (дев`ять тисяч) гривень витрат на правову допомогу, а всього, разом - 27047 (двадцять сім тисяч сорок сім) гривень 40 копійок.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів  з дня виготовлення його повного тексту, а відповідачем - в той же строк після отримання ухвали за результатами розгляду його заяви про перегляд заочного рішення, після чого рішення набирає законної сили. Строк на оскарження може бути поновлений судом в разі його пропуску з поважних причин за клопотанням учасника справи. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua. Повний текст судового рішення виготовлено 05.01.2026 року. 

Суддя А.В. Кравцова