Справа № 344/12315/25 
Провадження № 33/4808/70/26 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Антошка Р.В.,
розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2025 року, якою
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, інваліда І групи, РНОКПП НОМЕР_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :
Суддя суду першої інстанції встановив, що 09 липня 2025 року о 19 год. 25 хв. в м. Івано-Франківську по пл. Привокзальна, 19, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку, за допомогою спеціального технічного приладу «Drager». Результат огляду 1,24 проміле. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить змінити постанову судді суду першої інстанції в частині накладеного стягнення, та виключити з резолютивної частини постанови посилання на накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Вважає, що при прийнятті рішення суддя не взяв до уваги його стан здоров`я.
Пояснює, що він є інвалідом І групи. Згідно виписки з протоколу ЛКК міської поліклініки №2 через обмеження у вільному пересуванні йому рекомендовано кімнатний інвалідний візок. Зазначає, що проживає один, та за таких обставин йому важко самостійно пересуватися без сторонньої допомоги та засобів автотранспорту. 
Зазначає, що автомобіль йому життєво необхідний для забезпечення життєдіяльності, та без користування автомобілем він буде прикутим до власного помешкання.
Зауважує, що до адміністративної відповідальності притягається вперше, щиро розкаюється у вчиненому, та його дії не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам.
В судове засідання апеляційного суду з`явились: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, та захисник Антошко Р.В., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Просили задовольнити апеляційну скаргу, з мотивів викладених у ній. 

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника Антошка Р.В., перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі – Порядку).
Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09 липня 2025 року серії ЕПР1 № 386568 (а.с. 1) 09 липня 2025 року о 19 год. 25 хв. в м. Івано-Франківськ, площа Привокзальна, 19, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 Drager ARBE 0059. Результат 1, 24 проміле. Дана подія фіксувалась на безперервну відео фіксацію нагрудних камер 474104, 471272, чим порушив вимоги п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області капралом поліції Микитюком Б.В., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 .
Підстав вважати, що цей протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП, відповідних Інструкцій, не здобуто.
Протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 2) засвідчує результат тесту ОСОБА_2 , проведеного за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», прилад ARВE 0059, результат тесту – 1,24 проміле. Прилад пройшов повірку 20 травня 2025 року (а.с. 11).
Згідно з копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №386547 від 09 липня 2025 року (а.с. 8) 09 липня 2025 року о 19 год. 25 хв. в м. Івано-Франківськ, площа Привокзальна, 19, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Citroen C-Elysee, д.н.з. НОМЕР_3 під керування ям водія ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1 ПДР – водій транспортного засобу не врахував безпечної швидкості руху, особливості вантажу стан транспортного засобу; п. 2.3. б ПДР – порушив стеження за дорожньою обстановкою, реагування на її зміну, стеження за вантажем; п. 13.1 ПДР – воді незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.
З акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_2 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. ОСОБА_2 погодився із результатами огляду, що засвідчив власноручним підписом.
За змістом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у КНП «ПОК ЦПЗ ІФ ОР» (а.с. 4), водій ОСОБА_2 , в якого виявлені ознаки сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, направлявся для проходження огляду на стан сп`яніння в медичний заклад. Огляд не проводився, у зв`язку з відмовою водія на місці зупинки.
На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 7), на яких безсторонньо зафіксовані обставини події: спілкування працівників поліції з ОСОБА_2 , процес перевірки посвідчення водія та документів на автомобіль; процедуру проведення огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, результат якого становить 1,24% проміле алкоголю у крові та беззаперечна згода ОСОБА_2 з результатом такого огляду; як поліцейський пропонує особі пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що останній відмовляється; ознайомлення ОСОБА_2 із протоколами про адміністративні правопорушення та іншими матеріалами, роз`яснення останньому його прав.
Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Сторона захисту не заперечувала, що на відео відображена саме ОСОБА_2 , і що таке відео знімалося в період, коли мала місце подія.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.
Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Ініціатором незгоди з оглядом, проведеним поліцейським, може бути виключно особа, щодо якої проводився огляд. Особа, яка проходила такий огляд, на власний розсуд самостійно вирішує чи згідна вона з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу чи не погоджується з ним. Незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду шляхом активних дій та висловлена в категоричній чіткій формі.
Щодо доводів сторони захисту про наявність підстав для зміни оскаржуваної постанови, та призначення більш м`якого адміністративного стягнення, то такі доводи не ґрунтуються на вимогах законодавства.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно з ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Тобто, санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
При цьому нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, визначеної в санкції певної норми, або не накладення одного з видів стягнень, передбаченого санкцією відповідної норми як обов`язкового, а посилання захисника на можливість застосування аналогії закону, а саме положень ст. 69 КК України суперечить положенням ч. 4 ст. 3 КК України, відповідно до якої застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.
За таких обставин відсутні підстави для зміни постанови судді суду першої інстанції в частині накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення.
З огляду на наведене, постанову судді суду першої інстанції необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2025 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло