Справа № 274/279/26 
Провадження № 3/0274/99/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2026   м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Мороко С.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, військовослужбовець, водій-санітар військової частини НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
 
в с т а н о в и в:
04.01.2026 о 17 год. 45 хв. в м. Бердичеві по пров. Григорія Сковороди, 56,  ОСОБА_1  керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TOURAN, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні  ОСОБА_1  вину у вчиненому визнав, пояснив, що дійсно 04.01.2026 він керував автомобілем після вживання алкоголю, проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився. Просив суд при визначенні стягнення у виді штрафу, розстрочити його сплату.
Вивчивши матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.
Як регламентовано п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується безпосередньо дослідженими та перевіреними суддею доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 558851 від 04.01.2026. Протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;
- розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, від 04.01.2026;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що проходити огляд  ОСОБА_1  відмовився;
- направленням від 04.01.2026 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зі змісту якого вбачається, що огляд  ОСОБА_1  проходити відмовився;
- копією постанови від 04.01.2026 серії ЕНА № 6463168 Бердичівського РВП, якою  ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП;
- відеозаписом з автомобільного відеореєстратора та нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксований факт порушення  ОСОБА_1  вимог п. 2.5 ПДР України. Факт керування  ОСОБА_1 не заперечував. На відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 розповідає працівнику ВСП, що він виїхав і його «зловили».
Відповідно до довідки Бердичівського РВП ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 18.11.2022.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суддя доходить висновку, що винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя враховує положення ч. 2 ст. 33 КУпАП та вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Згідно із ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, в розмірі, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (2026 р. – 3 328 грн).
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» - за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Враховуючи введення на території України військового стану, у зв`язку із збройною агресію рф проти України, а також приймаючи до уваги відомості про особу правопорушника, який є військовослужбовцем та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на переконання суду вбачається наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють здійснення оплати штрафу протягом строку, встановленого законом, а тому суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови суду в частині сплати штрафу підлягає задоволенню.
В силу майнового стану правопорушника, суддя вважає за можливе розстрочити виконання постанови про накладання адміністративного стягнення строком на 10 місяців.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 24, 40-1, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Реквізити для сплати штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху: Отримувач коштів: ГУК у Житомирській області/Житомирська область/21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37976485; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку IBAN - UA368999980313060149000006001; Код класифікації доходів бюджету - 21081300.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106; призначення платежу - 101.
Заяву  ОСОБА_1  про розстрочку виконання постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2026 року в частині сплати штрафу - задовольнити.
Розстрочити виконання постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2026 року по справі № 274/279/26 про накладення на  ОСОБА_1  основного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, зі сплатою штрафу рівними частинами: по 1 700 гривень щомісячно, до погашення усієї суми, починаючи з 01.02.2026, строком сплати до 30 числа кожного місяця, а в лютому - до 28 числа.
Строк пред`явлення до примусового виконання постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2026 року по справі № 274/279/26 в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу рахувати протягом трьох місяців, з моменту закінчення строку встановленої розстрочки.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.В. Мороко