Справа № 529/790/25
Провадження № 2/529/89/26
РІШЕННЯ
іменем України

26 січня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої – судді Петренко Л.Є.
при секретарі – Звягольській В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

Представник позивача 01.09.2025 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 23 093,77 грн, а також судовий збір в сумі 2 442,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
В обґрунтування позову вказав, що 04.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 459710367 у формі електронного документа з використанням електронного цифрового підпису. Вказаний кредитний договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. В подальшому, 04.02.2022 Товариством було перераховано грошові кошти в сумі 19 881 грн. на банківську карту, яку відповідач вказав у заяві при укладенні кредитного договору. Отже первісний кредитор свої зобов`язання виконав у повному обсязі.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118/-01. У подальшому до договору факторингу укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу. Також на виконання умов договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 175 від 05.05.2022 за яким відступлено право грошової вимоги до відповідача на суму вказану у реєстрі.
Надалі 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 до Договору факторингу від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача.
В подальшому 08.07.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 08/07/25-Е відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 23 093,77 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредита 19 881 грн, заборгованості за відсотками 3 212,77 грн
08.09.2025 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі, визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

14.10.2025 представник відповідача – адвокат Горбенко П.В. подав відзив на позов в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що позивач не довів факт переходу права вимоги до відповідача від первісного кредитора ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки договір факторингу між вказаними сторонами укладений 28.11.2018, а кредитний договір з відповідачем у 2022 році, а у змісті договору факторингу від 28.11.2018 майбутні вимоги не є предметом такого договору факторингу, тому і право вимоги за спірним кредитним договором не могло входити до нього. Таким чином на момент укладення договору факторингу, за яким відступлено право вимоги від 28.11.2018 боргові зобов?язання ОСОБА_1 за кредитним договором № 459710367 від 04.02.2022 ще не існували, відтак і не могли відступатися за цим договором. Крім цього позивачем не надано доказів оплати за договорами факторингу та підписаних реєстрів прав вимоги.
15.10.2025 представник позивача подав відповідь на відзив. Вказує, що до договору факторингу від 28.11.2018 укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» були укладені додаткові угоди, якими продовжено строк дії вказаного договору факторингу до 31.12.2024. Крім того у п.4.1 договору факторингу від 28.11.2018 визначено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги. 05.05.2022 відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 175 до договору факторингу від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод) ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача. Тобто реєстр прав вимоги підписаний 05.05.2022, через три місяці після підписання кредитного договора з відповідачем і на момент підписання реєстра право вимоги вже існувало, а не є майбутнім, як вказує відповідач. Щодо оплати за договором факторингу зазначає, що у випадку відсутності фінансування договори факторингу було б розірвано в односторонньому порядку кожним із клієнтів, що унеможливлює укладання додаткових угод до вказаних договорів, що чинні на сьогодні. Навіть за умови відсутності фінансування перехід прав вимоги вважається таким що відбувся в момент підписання сторонами відповідних реєстрів. Надані до позовної заяви реєстри прав вимоги до договір факторингу підписані та мають печатки уповноважених осіб і містять усю необхідну інформацію.
30.10.2025 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
14.11.2025 надійшли документи на виконання ухвали суду про витребування доказів.
Представник позивача Осипова К.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Надалі представник надала заяву про розгляд справи у її відсутність.
Представник відповідача Горбенко П.В. в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві на позов. Надалі представник відповідача надав заяву про розгляд справи у відсутність відповідача та представника.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. 
04.02.2022 ОСОБА_1 на сайті www.moneyveo.ua заповнив заявку на отримання грошових коштів в кредит, вказана сума кредиту 19 881 грн, на строк 56 днів, також зазначений номер банківської картки НОМЕР_1 (а.с.53) 
04.02.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі кредитний договір № 459710367, згідно умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало ОСОБА_1 кредит на суму 19 881 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 56 дні (а.с.13-29) 
Вказаний кредитний договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с.29)
Відповідно до п.4.2 Договору процентна ставка, у разі погашення кредиту згідно графіку чи у разі дострокового погашення становить 251,85% річних, що становить 0,69% в день.
Також сторони погодили, що у разі якщо повернення кредиту здійснюється не згідно погодженого графіка, то умови про нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і застосовуються правила нарахування процентів за процентною ставкою 474,50 % річних, що становить 1,30% в день – п.4.3 Договору.
Пунктом 9.2 Договору визначено, що продовження строку дії договору можлива лише за згодою сторін, шляхом укладення додаткової угоди, що є невід?ємною частиною договору.
Відповідно до довідки щодо дій позичальника в ІТС ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» акцептовано оферту позичальником ОСОБА_1 від 04.02.2022, сума кредиту 19 881 грн., строк кредитування 56 днів, дисконтна процентна ставка 251,85 % річних, базова процентна ставка 474,5 % річних (а.с.44) Також у вказаній довідці зазначено, що 04.02.2022 о 07:20 здійснено перерахування грошових коштів позичальнику.
Згідно довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання кредитного договору № № 459710367 від 04.02.2022, позичальник ОСОБА_1 , кредитодавцем ініційовано платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг АТ «Сенс Банк» платіжної інструкції: сума платежу 19 881 грн, платник ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримувач ОСОБА_1 , платіжна картка отримувача 5355-57хххххх9433 (а.с.30)
Відповідно до довідки АТ «Сенс Банк» від 07.11.2025 та виписки про рух коштів, на ім?я ОСОБА_1 емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 на яку 04.02.2022 о 07:20 було здійснено зарахування коштів у розмірі 19 881 грн (а.с.183-184)
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), ч. 2 ст. 530 ЦК України визначено, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи доведено, що відповідач ОСОБА_1 дійсно 04.02.2022 уклав в електронній формі кредитний договір з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та на підставі нього отримав кредитні кошти від позичальника в розмірі 19 881 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору станом на 08.04.2022 становила 23 093,77 грн, що складається із заборгованості за тілом кредита 19 881 грн та заборгованості за відсотками 3 212,77 грн, які нараховані в межах строку договору.
При цьому ОСОБА_1 жодних платежів на погашення заборгованості не внесено (а.с.60-61) 
Іншого розрахунку відповідач не надав. Заявлену суму заборгованості відповідач не спростував.
Щодо переходу права вимоги за кредитним договором до позивача суд зазначає наступне.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) укладено договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. Згідно умов п. 2.1 цього договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Також у п.4.1 вказаного договору вказано, що право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з дня підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному договорі. Цей договір набуває чинності та всі права та обовязки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками – п.9.1(а.с.75-80)
28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору факторингу № 28/1118-01 продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін (а.с.80 зворот)
31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. Відповідно до п.2.1 договору в новій редакції, згідно умов цього договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.4.1 наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує (а.с.81-84).
31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022. При цьому інші умови договору залишилися без змін (а.с.86)
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 23 093,77 грн., з яких 19 881 грн заборгованість по основному боргу та 3 212,77 грн заборгованість по відсоткам (а.с.88).
Таким чином ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , а первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» втратило таке право.
Суд вважає необгрунтованими доводи представника відповідача щодо недоведеності факту переходу права вимоги до відповідача від первісного кредитора ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки досліджені копія договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, додаткові угоди до нього та реєстр прав вимоги містять усі необхідні реквізити і в повному обсязі доводять факт переходу прав вимоги від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». При цьому, як зазначено у п.4.1 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та у п.4.1 Додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 право вимоги та право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Також з дослідженого договору та додаткових угод вбачається, що право грошової вимоги вважається відступленим з моменту підписання реєстру права вимоги та не пов`язане з оплатою за договором факторингу, як умови переходу права вимоги за кредитним договором.

Таким чином право вимоги перейшло від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» в день підписання сторонами реєстру прав вимоги, а саме 05.05.2022, тобто вже після укладення кредитного договору від 04.02.2022 з відповідачем.
У подальшому 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п.4.1.) (а.с.62-70)
Також позивачем надано платіжну інструкцію від 26.02.2024 про переказ грошових коштів від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь ТОВ «Таліон Плюс» як оплата за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу від 23.02.2024 № № 23/0224-01 (а.с.71)
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 до Договору факторингу від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 23 093,77 грн., з яких 19 881 грн заборгованість по основному боргу та 3 212,77 грн заборгованість по відсоткам (а.с.72-74)
Таким чином ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , а кредитор ТОВ «Таліон Плюс» втратило таке право.
Надалі 08.07.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 08/07/25-Е. Відповідно до п.1.1 за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на які належить Клієнту (а.с.93-102)
Також позивачем надано платіжні інструкції про переказ грошових коштів від позивача до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» як оплата фінансування та відступлення прав вимоги згідно договору факторингу від 08.07.2025 № 08/07/25-Е (а.с.103-105)
Відповідно до Акту прийому-передачі реєстру боржників від 08.07.2025 та витягу з реєстру боржників від 08.07.2025 до Договору факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 04.02.2022 на загальну суму 23 093,77 грн., з яких 19 881 грн заборгованість по основному боргу та 3 212,77 грн заборгованість по відсоткам (а.с.106-109)
Таким чином ТОВ «ФК Ейс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , а кредитор ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» втратило таке право.
Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням ч. 2 ст. 516 ЦК України.
Тобто за наведеним загальним правилом до нового кредитора переходять усі права, які належали первісному кредиторові у зобов`язанні, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір факторингу є підставою для сингулярного правонаступництва, в силу якого не відбувається припинення попереднього кредитного зобов`язання. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу - на стороні кредитора - у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного з їх учасників. Отже, у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших. При цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.
Таким чином у разі відступлення права вимоги новий кредитор замінює собою особу у всіх правах, що існували на момент здійснення відступлення і не припинилися внаслідок такої заміни кредитора у зобов`язанні.
Враховуючи викладене первісний кредитор правомірно відступив право грошової вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», яке у свою чергу відступило таке право ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», а те відступило позивачу.
Отже доводи представника відповідача про те, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , в тому числі на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача 
Позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у вказаному розмірі.
Крім того, позивачем заявлено клопотання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач разом з позовною заявою надав договір № 09/07/25-01 від 09.07.2025 про надання правової допомоги, укладений між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «ФК «ЕЙС», протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правової допомоги, Додаткову угоду до Договору про надання правничої допомоги від 09.07.2025, акт прийому-передачі наданих послуг від 09.07.2025 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Тараненка А.І. (а.с.90, 110-116)
Верховний Суд вже неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи критерій розумності і співмірності та розмір задоволених позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн. 
Керуючись статтями 76-81, 141, 258-259, 264-265, 354-355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Задовольнити позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (м. Київ, Харківське шосе, 19, оф.2005, код ЄДРПОУ 42986956, рахунок НОМЕР_4 в АТ «Універсал Банк») заборгованість за кредитним договором № 459710367 від 04.02.2022 в розмірі 23 093 (двадцять три тисячі дев`яносто три) грн 77 коп, що складається із заборгованості за тілом кредита 19 881 грн та заборгованості за відсотками 3 212,77 грн 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (м. Київ, Харківське шосе, 19, оф.2005, код ЄДРПОУ 42986956, рахунок НОМЕР_4 в АТ «Універсал Банк») судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500 грн, а всього 5 422 (п`ять тисяч чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Головуюча  Л.Є. Петренко