ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.01.2026 Справа № 914/3520/25 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Львівська теплоенергетична компанія”, м. Львів
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Тартаків-Агро”, с. Копитів, Сокальський р-н, Львівська обл.
про: стягнення заборгованості
Суддя Коссак С.М. 
за участі секретаря Полюхович Х.М. 
Від учасників справи: 
Від позивача: Вощепинець Аеліта Іванівна – представник;
Від відповідача: не з”явився
На розгляд Господарського суду Львівської області через систему “Електронний суд” представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю “Львівська теплоенергетична компанія”, м. Львів подано позов до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Тартаків-Агро”, с. Копитів, Сокальський р-н, Львівська обл. про стягнення 1 803 700,00грн. заборгованості.
Також позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 27 055,50грн., який позивач просить стягнути з відповідача.
Ухвалою суду від 20.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 17.12.2025 року на 10:00 год.
В судовому засіданні 17.12.2025 року судом озвучено представнику позивача, що від відповідача жодних заяв процесуального характеру не надходило, відтак враховуючи думку представника позивача у справі, та надання можливості відповідачу у справі відреагувати на поданий позов, суд постановив відкласти підготовче засідання на 08.01.2026 року о 11:30 год.
Ухвалою суду від 08.01.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 22.01.2026 року о 10:30 год. 
В судове засідання 22.01.2026 року позивач явку представника забезпечив, який підтримав позовні вимоги та просить позов задоволити.
В судове засідання 22.01.2026 року відповідач явку представника не забезпечив, 19.01.2026 року представником відповідача подано через систему «Електронний суд» клопотання за вх. №1542/26 про відкладення розгляду справи, мотивуючи його тим, що представник відповідача у даній справі перебуває у щорічній відпустці, відтак немає можливості забезпечити явку.
Заслухавши думку представника позивача, суд відмовив у задоволенні клопотання про відкладення, оскільки справа відкрита провадженням 20.11.2025 року, заяв по суті справи від відповідача не надходило, він належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, клопотання про відкладення надійшло під час розгляду справи по суті.
В ухвалі суду про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду даної справи по суті судом попереджено сторони, що відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Відповідно до ч.2 ст. 207 ГПК України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом. 
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справи за наявними матеріалами. 
Відповідач своїм процесуальним правом на подачу заяв процесуального характеру не скористався, відзиву на позовну заяву не подав. 
Ухвали суду надіслані учасникам справи до наявних електронних кабінетів, відтак вони належним чином повідомлені про місце, дату та час судового засідання, що підтверджується довідками до доставку електронних листів, які знаходяться в матеріалах справи. Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.
Аргументи позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тартаків-Агро» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівська теплоенергетична компанія» (Покупець) укладено Договір № 08-09/20 купівлі-продажу, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Тартаків-Агро» зобов`язалось передати у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська теплоенергетична компанія» товар: дрібну рогату худобу (живі племінні вівці романівської породи) у кількості 250 шт.
На виконання умов Договору у вересні 2020 року Позивач здійснив попередню оплату усієї вартості товару: у загальній сумі 3 825 000,00 грн., що підтверджується доданими до позовної заяви платіжними дорученнями.
Позивач зазначає, що оскільки у Відповідача існує зустрічна та однорідна до зазначеної вище вимога до Позивача, строк виконання якої настав, у сумі 2 021 299,83. грн., маючи намір провести їх часткове зарахування, то позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення лише частини заборгованості Відповідача за Договором у сумі 1 803 700,17 грн. 
Також позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 27 055,50грн.
Аргументи відповідача.
Відзиву відповідачем не подано. Вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку та строки не заперечив. Тому суд розглянув справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, за наявними у ній матеріалами.
Фактичні обставини справи.
08 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тартаків-Агро» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівська теплоенергетична компанія» (Покупець) укладено Договір № 08-09/20 купівлі-продажу, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Тартаків-Агро» зобов`язалось передати у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська теплоенергетична компанія» товар: дрібну рогату худобу (живі племінні вівці романівської породи) у кількості 250 шт.
Відповідно до п. 5.2. Договору, оплату за товар Покупець проводить частинами в межах його загальної вартості, яка становить 3 825 000,00 грн. (п.3.3. Договору).
На виконання умов Договору у вересні 2020 року Позивач здійснив попередню оплату усієї вартості товару: у cумі 826 200,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2665 від 09.09.2020 року; у cумі 1 499 400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2670 від 11.09.2020 року; у cумі 1 499 400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2674 від 16.09.2020 року.
Відповідно до п. 4.1 Договору, товар визначений у цьому договору має бути переданий продавцем покупцю у період з 10.01.2021 року по 10.03.2021 рік. Конкретна дата поставки в межах цього періоду узгоджується сторонами додатково.
Відповідно до п.4.3. Договору, підтвердженням того, що Продавцем виконані умови Договору, є накладна на товар, підписана Позивачем і Відповідачем.
Позивач зазначає, що відповідач не повідомив позивача про готовність товару до передачі, не надав Позивачу документи на товар, видаткову накладну та не здійснив передачу товару.
Відповідно до п.7.4 Договору, Продавець, у випадку непоставки товару у встановлений договором строк, зобов`язаний повернути Покупцю сплачені ним кошти протягом 7-ми календарних днів за днем настання строку останньої поставки.
Строк поставки по Договору сплив 10.03.2021 року, оскільки поставка товару на цю дату не відбулась, Відповідач, на виконання п. 7.4. Договору, був зобов`язаний повернути Позивачу до 18.03.2021 року грошові кошти у сумі 3 825 000,00 грн. (три мільйони вісімсот двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок), сплачені Позивачем в якості повної попередньої оплати за товар платіжними дорученнями: №2665 від 09.09.2020 року, №2670 від 11.09.2020 року та № 2674 від 16.09.2020 року з призначенням платежу – авансова оплата за племінні вівці згідно Договору купівлі-продажу №08-09/20 від 08.09.2020 року. Зазначений обов`язок не був виконаний Відповідачем, кошти не були повернуті Позивачу, в матеріалах справи такі докази відсутні.
28.03.2025р. Позивач поштовим відправленням № 7900500172165 скерував Відповідачу письмову вимогу за вих. № 1/03 від 27.03.2025р. про повернення коштів (що підтверджується накладною Укрпошти та описом вкладення в цінний лист), яка залишена Відповідачем без відповіді та реагування. Згідно даних трекінгу відправлень Укрпошти вказане поштове відправлення вручено отримувачу 14.04.2025 року.
Станом на дату подання цього позову заборгованість Відповідача по поверненню здійсненої Позивачем попередньої повної оплати за товар, поставка якого не відбулась, становить 3 825 000,00 грн. 
Оскільки у Відповідач визнає існування зустрічної однорідної вимоги до Позивача, строк виконання якої настав, у сумі 2 021 299,83грн, просить стягнути з відповідача кошти попередньої оплати за товар у сумі 1 803 700,17 грн. 
Норми права та мотиви суду.
Предметом доказування є встановлення факту неналежного виконання умов договору щодо стягнення коштів за неотриманий товар. 
Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
За умовами ст.525 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. 
Судом встановлено, що 08 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тартаків-Агро» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівська теплоенергетична компанія» (Покупець) укладено Договір № 08-09/20 купівлі-продажу, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Тартаків-Агро» зобов`язалось передати у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська теплоенергетична компанія» товар: дрібну рогату худобу (живі племінні вівці романівської породи) у кількості 250 шт.
Відповідно до п. 5.2. Договору, оплату за товар Покупець проводить частинами в межах його загальної вартості, яка становить 3 825 000,00 грн. (п.3.3. Договору).
На виконання умов Договору у вересні 2020 року Позивач здійснив попередню оплату усієї вартості товару в загальній сумі 3 825 000,00грн., а саме: у cумі 826 200,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2665 від 09.09.2020 року; у cумі 1 499 400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2670 від 11.09.2020 року; у cумі 1 499 400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2674 від 16.09.2020 року.
Відповідно до п. 4.1 Договору, товар визначений у цьому договору має бути переданий продавцем покупцю у період з 10.01.2021 року по 10.03.2021 рік.
В силу положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Оскільки поставка товару не відбулась, Відповідач, на виконання п. 7.4. Договору, зобов`язаний повернути Позивачу грошові кошти у сумі 3 825 000,00 грн. (три мільйони вісімсот двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок), сплачені Позивачем в якості повної попередньої оплати за товар платіжними дорученнями: №2665 від 09.09.2020 року, №2670 від 11.09.2020 року та № 2674 від 16.09.2020 року з призначенням платежу – авансова оплата за племінні вівці згідно Договору купівлі-продажу №08-09/20 від 08.09.2020 року. Зазначений обов`язок не був виконаний Відповідачем, кошти не були повернуті Позивачу, в матеріалах справи такі докази відсутні.
Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.
Частиною 2 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Зі змісту зазначеної норми можна зробити висновок, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. При цьому, можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові 05.06.2018 року у справі №904/8972/17.
Судом встановлено, та відповідачем не заперечено, що у відповідача існує зустрічна та однорідна до зазначеної вище вимога до Позивача, строк виконання якої настав, у сумі 2 021 299,83 грн., та маючи намір провести їх часткове зарахування, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення лише частини заборгованості Відповідача за Договором у сумі 1 803 700,17 грн., сплачені Позивачем по Договору в якості повної попередньої оплати за товар платіжними дорученнями № 2665 від 09.09.2020р., № 2670 від 11.09.2020р. та № 2674 від 16.09.2020р. (3 825 000,00грн-2 021 299,83грн.=1 803 700,17грн.).
Таким чином, позовні вимоги про стягнення 1 803 700,17грн. коштів за неотриманий товар є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення та підтверджується матеріалами справи. 
Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів позовної заяви, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а стягненню підлягають кошти у сумі 1 803 700,17грн.
Судові витрати.
Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 27 055,50грн., що підтверджується квитанцією №ASUA-1FZY-9TFE від 17.11.2025 року.Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Враховуючи наведене, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 27 055,50грн.
Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76 - 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд - 
УХВАЛИВ:
1. Позов задоволити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Тартаків-Агро” (80033, Львівська обл., Шептицький р-н, с. Копитів, вул. Шевченка, будинок 43і, код ЄДРПОУ 43696053) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Львівська теплоенергетична компанія” (79035, м. Львів, вул. Зелена, будинок 149, корпус 4, код ЄДРПОУ 39325431) грошові кошти у розмірі 1 803 700,17грн. та 27 055,50 грн. судового збору.
3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.
4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.
Повний текст складено та підписано 02.02.2026 року.
Суддя Коссак С.М.