Головуючий І інстанції: Рубан В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 р. 	Справа № 520/28428/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/28428/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Військової частини НОМЕР_1   
про визнання протиправним та скасування наказу,
ВСТАНОВИВ:
25.10.2025 ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати Наказ командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 № 12 від 11.02.2025 року виданий за результатами службового розслідування яким ОСОБА_1 безпідставно визнано такою, в діях якої вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.
Разом з позовом позивачка надала заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду, в якій вказала, що строк звернення до суду становить шість місяців, який обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх справ та оскільки їй вдалось тримати повний текст Наказу № 12 від 11.02.2025 лише 05.08.2025, просила поновити строк звернення до суду. 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 адміністративний позов залишено без руху, враховуючи місячний строк звернення до суду, передбачений ч. 5 ст. 122 КАС України. Надано позивачці десятиденний термін з моменту отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Повідомлено позивачку про можливість виправлення недоліків позовної заяви шляхом подачі до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку, у випадку їх наявності та доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення з позовом.
10.11.2025 року, на виконання вимог ухвали суду позивачем надано заяву про поновлення процесуального строку.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 позовну заяву повернуто позивачці.
Позивачка, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначала, що вона тривалий час перебувала у стані морального дистресу через дії командира військової частини НОМЕР_1 та після отримання спірного наказу у неї було зафіксовано психічне виснаження, яке зумовило неможливість звернутися до суду з позовом протягом 30 днів з моменту отримання наказу. Вказала, що після того, як вона відчула поліпшення, вона негайно приступила до реалізації свого права на скасування спірного наказу. Вказала, що судом першої інстанції не враховано та не надано оцінки тим обставинам, що пропуск строку 30 днів зумовлений депресивним станом, який об`єктивно не залежав від її волі. Просила врахувати, що суворе застосування строків звернення до суду в умовах воєнного стану може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду.
Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що позивачка пов`язує погіршення стану здоров`я з датою отримання наказу (05.08.2025). Вказані обставини є такими, що не відповідають дійсності, оскільки відповідно до доданих позивачем документів до клопотання про поновлення строків (даних з електронної медичної системи НЕLSІ) встановлено, що записи до лікаря на прийом у позивача розпочалися з 28.07.2025, тобто до дати отримання оскаржуваного наказу. Просив у задоволенні вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 по справі № 520/28428/25 відмовити.
Позивачка надала відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому вказала, що суттєве погіршення психологічного стану та моральні страждання тривали довгий час та були зумовлені системними протиправними діями командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 , який діяв всупереч законодавству України, що і зумовило її звернення 28.07.2025 року до сімейного лікаря, а загострення, яке суттєво вплинуло на повсякденне життя, зокрема на можливість здійснити обґрунтоване та виважене звернення з позовом до суду в межах 30-ти денного строку, відбулось після отримання протиправного наказу 05.08.2025 року. Вказує, що її звернення до сімейного лікаря 28.07.2025 року не тільки не спростовує причинно-наслідкового зв`язку між датою отримання протиправного наказу та погіршенням психологічного стану, а навпаки підтверджує поступовий розвиток хвороби з епізодом загострення 05.08.2025 року. Просила відхилити доводи відповідача, що наведені в відзиві на апеляційну скаргу, як такі, що не відповідають критеріям фаховості з точки зору медичних знань.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
На підставі положень ст. 312 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Таким чином, кожна особа має право звернутись до суду з метою захисту своїх порушених прав, свобод та інтересів, шляхом подання адміністративного позову, сформованого з дотриманням вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу.
Недотримання вказаної вимоги має наслідком залишення судом адміністративного позову без руху.
У свою чергу, не усунення недоліків адміністративного позову, визначених ухвалою про залишення адміністративного позову без руху, має наслідком прийняття судом ухвали про повернення адміністративного позову.
Судовим розглядом встановлено, що підставою повернення адміністративного позову ОСОБА_1 стали висновки суду першої інстанції щодо неусунення позивачкою у встановлений судом строк недоліків адміністративного позову.
Так, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачці строк для усунення недоліків протягом 10 днів з моменту отримання копії цієї ухвали, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку на звернення з позовом до суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку, у випадку їх наявності та доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення з позовом.
На виконання вимог ухвали до суду надійшла заява позивачки про поновлення процесуального строку.
В обґрунтування вказаної заяви позивачка зазначила, що 05.08.2025 року, військовою частиною НОМЕР_1 їй було надано Наказ прийнятий за результатами службового розслідування, який містив завідомо неправдиві дані, безпідставне звинувачення, відверту фальсифікацію та підтасовку фактів - у позивачки виникло загострення триваючих моральних страждань та потреба в наданні кваліфікованої психологічної допомоги. Зазначила, що 07.08.2025 року звернулась до психіатра, який здійснював прийом в закладі охорони здоров`я (КНП "Міська поліклініка №24" Харківської міської ради), де вона перебуває на обліку та має укладену декларацію ( № 0001-573Т-7А10) з сімейним лікарем, у зв`язку з чим не могла вчасно подати позовну заяву. На думку позивачки процесуальний строк, встановлений законом на оскарження був пропущений з поважних причин. Просила врахувати, що суворе застосування строків звернення до суду в умовах воєнного стану може обмежувати право військовослужбовців на доступ до правосуддя.
Позивачка надала копію інформації, щодо прийому 07.08.2025, рецепт на придбання призначених медичних препаратів, а також інформацію щодо звернень за медичною допомогою яка передувала погіршенню психологічного стану.
Приймаючи рішення про повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що вказана інформація не є достатніми та допустимими доказами в розумінні КАС України в обґрунтування поважності пропуску строків звернення до суду, оскільки зазначена інформація підтверджує лише факт звернення позивачки до лікаря та жодним чином не підтверджує факту перебування на стаціонарному лікуванні. Вважав, що посилання позивачки на перебування на лікуванні у вказаний період, як на поважність причини пропуску строку звернення до суду, не беруться до уваги, оскільки амбулаторне лікування, або знаходження на лікарняному не перешкоджало позивачці здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, зокрема щодо направлення позовної заяви в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що передбачено КАС України та дійшов висновку, що позивачкою не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та не підтверджені належними доказами.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з ч.ч. 1,2, 3, ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Колегія суддів зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатися".
Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).
Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Колегія суддів зазначає, що поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом у цій справі є правомірність наказу командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 № 12 від 11.02.2025 року виданий за результатами службового розслідування яким ОСОБА_1 визнано такою, в діях якої вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.
Позивачкою в заяві про поновлення строку звернення до суду вказано, що з повним текстом оскаржуваного наказу вона ознайомлена 05.08.2025.
При цьому, до суду з даним позовом ОСОБА_1 звернулася через систему "Електронний суд" 25.10.2023, тобто поза межами місячного строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України.
З огляду на пропуск позивачкою строку для звернення до адміністративного суду, ОСОБА_1 необхідно було навести поважні причини пропуску, з наданням доказів на підтвердження поважності цих причин.
Колегія суддів зазначає, що той факт, що відповідачем надано можливість позивачці ознайомитися з повним текстом оскаржуваного наказу лише 05.08.2025 не змінює часу, з якого позивачка дізналась про порушення своїх прав і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.
Вирішення питання щодо дотримання позивачкою строку звернення до суду з адміністративним позовом не ставиться в залежність від вказаних обставин, а вирішується з огляду на факт, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення такого права та не може змінювати момент, з якого позивач дізнався про порушення такого права.
Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. 
Позивачка в позовній заяві вказує, що у червні 2025 року їй надійшла копія акту службового розслідування, а 04.07.2025 їй надіслано першу сторінку спірного наказу.
Доводи щодо неможливості звернення до суду в строк без доведення до відома обставин прийняття спірного наказу не спростовують факту обізнаності про порушення прав позивачки, а також не позбавляє її, звернувшись за захистом своїх прав до суду, звернутись з клопотанням про витребування доказів відповідно до статті 80 КАС України.
Окрім того, отримавши відповідні докази вже після подання позовної заяви, позивач вправі змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог тощо.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 30.11.2023 у справі № 500/1224/23.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що доводи позивачки не свідчать про те, що вона не усвідомлювала характер та обсяг свого порушеного права, а також не свідчать і про те, що строк звернення до суду слід обраховувати з моменту надання повного тексту наказу.
Також колегія суддів звертає увагу, що і після отримання позивачкою 05.08.2025 року повного тесту наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 12 від 11.02.2025 остання звернулась до суду більш ніж через місяць, тобто лише 25.10.2025 року.
Крім того, наведені позивачкою підстави пропуску строку звернення до суду мають суб`єктивний характер та не позбавляли останньої можливості звернутись до суду з вказаним позовом у встановлені строки, зокрема враховуючи можливість направлення позовної заяви в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Щодо посилань на те, що суворе застосування строків звернення до суду в умовах воєнного стану може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, колегія суддів зазначає таке.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з відповідними Указами Президента України та триває й досі.
У свою чергу, введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.
Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
У постанові від 28.11.2022 у справі № 140/11951/21 Верховний Суд вказав, що при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та часу, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.
Суд враховує, що позивачка виконує обов`язки військової служби.
Однак, позивачкою не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду у зв`язку з проходженням військової служби, не наведено поважних обставин, які не залежали від її волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.
Колегія суддів звертає увагу, що факт перебування позивачки на військовій службі не підтверджує наявність обставин, що ускладнювали або унеможливлювали своєчасне звернення до суду з позовом (як-то, факт перебування позивачки в зонах проведення бойових дій та безпосереднє залучення його до здійснення функцій із захисту держави під час дії воєнного стану в Україні у відповідний період; перебування позивачки на лікуванні тощо).
За відсутності документів, які свідчать про наявність безпосереднього та прямого причинного зв`язку між пропуском позивачкою строку звернення до суду і запровадженням в Україні воєнного стану та несенням позивачкою військової служби, вказана позивачкою причина не може бути визнана судом як поважна причина пропуску строку звернення до суду із цим позовом.
Водночас надані позивачкою інформація щодо звернення до лікаря терапевта 28.07.2025, прийому 04.08.2025 лікарем неврологом за направленням від 28.07.2025, консультація лікарем психіатром 07.08.2025, рецепт на придбання призначених медичних препаратів від 07.08.2025 не свідчать про наявність безпосереднього та прямого причинного зв`язку між пропуском позивачкою строку звернення до суду і запровадженням в Україні воєнного стану.
Крім того, як вже було встановлено судом, позивачка в позовній заяві зазначила, що отримала копію акту службового розслідування у червні 2025 року, а 04.07.2025 їй надіслано першу сторінку спірного наказу, тобто до звернень за допомогою до лікарів.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження позивачки про те, що строк звернення до адміністративного суду нею пропущено з поважних причин є необґрунтованими.
Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які належні і беззаперечні докази на підтвердження поважності пропуску позивачкою встановленого законом строку для звернення до суду із даними позовними вимогами та неможливості вчасного звернення до адміністративного суду внаслідок суттєвих перешкод.
Колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі мотиви та доводи не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 у справі №520/28428/25 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 312 , 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 по справі № 520/28428/25 залишити без змін . 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	З.Г. Подобайло   І.С. Чалий