ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/34030/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року (суддя Сластьон А.О.) у справі № 160/34030/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просив:
-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обмеження розміру виплати сум нарахованої позивачу пенсії, починаючи з 10.10.2018;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нараховувати та виплачувати позивачу пенсію в нарахованому (розрахунковому) Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розмірі, відповіді до довідки Дніпропетровської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується при перерахунку пенсії від 10.11.2023 № 21-31вих-23, листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.04.2024 № 24799-15136/П-01/8-0400/24, та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 у справі №160/582/19 без обмежені пенсії максимальним розміром. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач обмежив пенсію позивача максимальним розміром як на момент її призначення, так і під час здійснення її перерахунку на підставі відповідних заяв позивача та наданих ним довідок в 2020 та 2023 роках. Позивач вважає протиправним обмеження пенсії максимальним розміром. Наголошує, що звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини є їх обмеженням, яке є недопустимим. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Судом першої інстанції зазначено, що з часу набрання чинності Законом №3668-VI він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України.
Суд зауважив, на осіб, яким пенсія призначена (перерахована) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI, в тому числі на підставі 
Закону України «Про прокуратуру», та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.
Суд звернув увагу на те, що крім пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, обмеження максимального розміру пенсії працівників прокуратури встановлені також як Законом України «Про прокуратуру» №1697-VІІ, так і Законом України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ. Відтак, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення вказаних статей, які визначають обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Крім того, суд врахував, що відповідно до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ з 01 січня 2016 року пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV).Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.
Суд першої інстанції врахував особливості розрахунку пенсії працюючих прокурорів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що дії пенсійного органу в спірному випадку є правомірними, а підстав для задоволення позовних вимог немає. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх місту та обсягу при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів. Наполягає, що пенсію за вислугу років позивачу призначено відповідно до ст.50-1 Закону №1789 в редакціях Законів №358/95-ВР та №2663, а тому пенсія позивачу має виплачуватись відповідно до цієї статті без обмеження максимальним розміром. Зауважує, що набуте особою право не може бути скасовано чи звужено.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач працюючий прокурор, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років у відповідності до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 у справі №160/582/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакціях Законів України від 05.10.1995 № 358/95-ВР та від 12.07.2001 №2663-ІІІ) з 10.10.2018, виходячи з розміру пенсії 90 відсотків від суми щомісячного заробітку та без обмеження максимального розміру пенсії.
На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 у справі №160/582/1 відповідачем призначено пенсію з 10.10.2018 із розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати по довідці, яка видана прокуратурою Дніпропетровської області від 09.10.2018 №18-27вих.18.
В березні 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питань пенсійного забезпечення.
Листом від 23.04.2024 №24799-15136/П-01/8-0400/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що оскільки позивач працює в органах прокуратури, виплата пенсії здійснюється в розмірі, обчисленому згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
14 жовтня 2014 року ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ).
Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).
Відповідно до статті 86 Закону №1697-VII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що з 1 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.
З урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017, п.13-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що з 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на умовах законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність" у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, а також на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону; після звільнення з роботи виплата пенсії, призначеної відповідно до зазначених законів, поновлюється.
Положення вищевказаних Законів є чинними станом на час існування спірних правовідносин.
Колегія суддів з`ясувала та позивачем не спростовується, що він є працюючою особою, яка перебуває на посаді, що дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру».
При цьому, матеріали справи не місять доказів, що позивач відноситься до осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Відтак, колегія суддів дійшла висновку що, в даному випадку, на позивача поширюються положення п.13-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 86 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких пенсія у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
У спірному випадку встановлено, що позивачу виплачується пенсія саме з урахуванням таких норм, що вбачається з Листа відповідача від 23.04.2024 №24799-15136/П-01/8-0400/24 (а.с.28), а тому дії пенсійного органу є правомірними.
Аналогічний висновок вказано Верховним Судом у постанові від 21.02.2022 року у справі №380/4215/20 та у постанові від 09.11.2022 року у справі № 340/1307/20.
Отже, аргументи скаржника про вчинення протиправних дій відповідачем щодо обмеження розміру виплати сум нарахованої позивачу пенсії, починаючи з 10.10.2018, свого підтвердження не знайшли, а тому позов задоволенню не підлягає.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 319, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року у справі №160/34030/24 - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 12.01.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров