Справа № 638/24005/25 
Провадження № 3/638/530/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши адміністративний матеріал відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, рнокпп НОМЕР_1 , військовослужбовця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.212-6 КУпАП,-

встановив:

До Шевченківського районного суду міста Харкова надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.212-6 КУпАП.
Відповідно до змісту протоколу №31П від 12.11.2025 року, 12 листопада 2025 року о 11 годині 00 хвилин у приміщеннях опорного командного пункту 13 БрОП 2 корпусу НГ України « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (м.Харків, пр.Науки) в ході проведення перевірки стану кібернетичної захищенності було встановлено факт незаконного зберігання на комп`ютері, який знаходиться на обліку військової частини марки «Lenovo» LOQ 15IRX9 (серійний номер MP2SCD49) інформації з грифом обмеження доступу «Для службового користування», а саме: файл «1888ПС бр 240925 зрадн с9 ремр.docx», розміром 22,9 КВ, являється – «Бойовим розпорядженням №1888», має гриф обмеження доступу «Для службового користування», чим порушив вимоги законодавства України в сфері захисту інформації з обмеженим доступом (ЗУ «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», Правила забезпечення захисту інформації в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно-комунікаційних системах, затверджених Постановою КМУ від 29.03.2006 №373, Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, затвердженої Постановою КМУ від 19.10.2016 №736 та створив передумови до витоку (розголошення) інформації з обмеженим доступом в сфері оборони, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.4 ст.212-6 КУпАП. Поруч із цим фактів розголошення такого роду відомостей чи їх витоку технічним каналами не виявлено. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав клопотання про передачу справи за підсудністю до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 – адвокат Бардакова А.О. заперечувала щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того надала письмове клопотання, в якому просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне. Зазначає, що протокол не містить вказівки про здійснення огляду речей, натомість, протокол містить інформацію про те, що факт збереження інформації було встановлено у приміщеннях із вказівкою на невірну адресу. Таким чином факт проведення огляду речей не було зафіксовано шляхом складання окремого протоколу чи здійснення про це запису у протоколі про адміністративне правопорушення. Також протокол містить інформацію про зберігання інформації із вказівкою «МНОЮ», а не ОСОБА_1 , а отже незрозуміло хто саме зберігав зазначену інформацію. Крім того, у протоколі міститься посилання на законодавство України у сфері захисту інформації з обмеженим доступом, проте не зазначено, які конкретно норми і якого конкретно документу порушив ОСОБА_1 . У протоколі відсутня інформація та до протоколу не долучені жодні документи, які б свідчили про перебування на обліку військової частини комп`ютеру марки Lenovo LOO 151RX9 (серійний номер MP2SCD49), та взагалі не вказано, на обліку якої військової частини перебуває цей комп`ютер, та які б свідчили, що вказаний комп`ютер був ввірений саме ОСОБА_2 і вказний файл зберігався/копіювався саме ОСОБА_2 . При цьому долучені до протоколу пояснення ОСОБА_1 , функціональні обов`язки, службова характеристика, витяг з наказу про зарахування ОСОБА_1 до складу військової частини, не є належним підтвердженням факту вчинення адміністративного правопорушення. На підтвердження вчинення ОСОБА_1 протиправного діяння не надано жодних доказів, копій документів, які були скопійовані, акту огляду цих документів, висновків службової перевірки, показання свідків тощо. 
В судовому засіданні була присутня особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 , який повідомив, що перевірка здійснювалась у Шевченківському районі міста Харкова. 
Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, заслухавши пояснення захисника Бардакової А.О., дослідивши докази по справі, дійшов наступного.
Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. 
Крім того, згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Частиною четвертою статті 212-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері доступу до інформації, що зберігається/обробляється/передається в інформаційних (автоматизованих) системах. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у здійсненні незаконного доступу до інформації, яка зберігається, обробляється чи передається в інформаційних (автоматизованих) системах, зокрема, системах, призначених для зберігання та обробки інформації з обмеженим доступом, а також здійсненні незаконного копіювання, безоплатного незаконного розповсюдження чи збуту такої інформації та суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини тільки у формі прямого умислу.
Пунктом 4 Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, затвердженої Постановою КМУ від 19.10.2016 року № 736 (на яку в т.ч. міститься посилання у протоколі, надалі Порядок № 736), передбачено, що перелік відомостей складається установою відповідно до вимог частини другої статті 6 та статті 9 Закону України Про доступ до публічної інформації, затверджується керівником установи та оприлюднюється на її офіційному веб-сайті, а за відсутності такого веб-сайту - в інший прийнятний спосіб.
Пунктом 9 Порядку № 736 передбачено, що питання щодо необхідності присвоєння документу грифа Для службового користування вирішується виконавцем або посадовою особою, яка підписує документ, відповідно до переліку відомостей та з дотриманням вимог частини другої статті 6 та статті 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Пунктами 28-31 Порядку № 736 передбачено, що реєстрація документів з грифом Для службового користування здійснюється в журналах за формою згідно з додатками 3 і 4, на картках або в електронній базі даних. Реєстрація документів з грифом Для службового користування в електронній базі даних здійснюється з використанням спеціальних комп`ютерних програм та дотриманням вимог щодо технічного захисту інформації, встановлених законодавством. У разі реєстрації вхідних, вихідних, внутрішніх документів на картках або в електронній базі даних оформляється реєстраційно-контрольна картка за формою згідно з додатком 5. У разі потреби реєстраційно-контрольна картка може бути доповнена іншими реквізитами. Етапи проходження документів з грифом Для службового користування в установі повинні обов`язково відображатися у реєстраційних формах (журналах, картках, електронній базі даних).
У протоколі відсутні відомості про те, що файл/інформація з нього є такою, яка зберігається, обробляється, передається в інформаційних (автоматизованих) системах Військової частини НОМЕР_2 .
До протоколу не додано запити особи, яка складала протокол, до Військової частини НОМЕР_2 чи інших суб`єктів для з`ясування інформації щодо того, чи дійсно файл із комп`ютера був скопійований з інформаційних (автоматизованих) систем Військової частини НОМЕР_2 , чи дійсно цей файл проходив реєстрацію як вхідного, вихідного чи внутрішнього документу з грифом «Для службового користування».
Також, у матеріалах справи відсутні витяги з журналів реєстрації документів із грифом «Для службового користування», де була б зазначена назва відповідного файлу.
Пунктом 43 Порядку № 736 передбачено, що у правому верхньому куті першої сторінки документа, що містить службову інформацію, проставляються гриф Для службового користування та номер примірника, наприклад: Для службового користування Прим. № 3.
Установа, яка є розробником документа з грифом Для службового користування, може зазначити на документі інформацію про заборону на розмноження (копіювання) такого документа в інших установах, наприклад: Для службового користування Прим. № 2 Копіюванню не підлягає.
У даному випадку, протокол не містить інформації ані про розташування грифу, ані про наявність інформації щодо примірників, ані відмітки про те, що документ «копіюванню не підлягає».
Тому, обов`язковим є встановлення змісту відповідного документу та його реєстрації в інформаційних (автоматизованих) системах, як про це вказано вище.
Таким чином, з матеріалів справи не вбачається та органом, який склав протокол, не доведено, що:
- гриф «Для службового користування» дійсно був зазначений на файлі;
- до якого саме переліку відомостей, затвердженого нормативним актом відповідного органу, віднесено інформацію з файлу;
- на підставі якого наказу чи положення файлу присвоєно гриф «Для службового користування».
У відповідності до ст. 264 КУпАП, про особистий огляд, огляд речей складається протокол або про це робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення або в протоколі про адміністративне затримання.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 вказаного протиправного діяння не надано жодних доказів, копій документів, які були скопійовані, акту огляду цих документів, висновків службової перевірки, показання свідків тощо.
Тобто, всупереч положенням чинного законодавства, факт проведення огляду речей не було зафіксовано шляхом складання окремого протоколу чи здійснення про це запису у протоколі про адміністративне правопорушення.
До протоколу долучено лише витяг із наказу про призначення ОСОБА_1 на відповідну посаду та його пояснення з приводу обставин, які зазначені у протоколі, які без достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення не можуть свідчити про безумовну винуватість останнього.
Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. 
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до рішення Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріплений в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Враховуючи, що обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.
Щодо клопотання ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю, суд зазначає, що в ході судового розгляду було встановлено, що перевірка здійснювалась у Шевченківському районі міста Харкова, а отже підстави для передачі справи про адміністративне правопорушення за підсудністю відсутні.
Керуючись ст.ст. 221, 247, 277, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

Провадження по справі відносно  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя:   Д.В. Цвірюк