ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" січня 2026 р. Справа№ 910/2406/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Коробенка Г.П.
суддів: Сибіги О.М. 
Кравчука Г.А. 

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.
за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 27.01.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариство "Українська будівельна компанія"
на рішення Господарського суду міста Києва
від 10.06.2025 (повний текст складено та підписано 13.06.2025)
у справі №910/2406/25 (суддя Головіна К.І.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги"
до Закритого акціонерного товариство "Українська будівельна компанія"
про стягнення 1 169 310,33 грн
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (далі – ТОВ "Київські енергетичні послуги", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Закритого акціонерного товариство "Українська будівельна компанія" (далі – ЗАТ "Українська будівельна компанія", відповідач) про стягнення 1 251 230,65 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії № 10917017ПУ від 01.12.2018 в частині своєчасної сплати вартості поставленої електричної енергії у період з 01.09.2024 по 31.12.2024, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення 1 251 230,65 грн, з яких: 1 213 006,32 грн основного боргу, 26 511,56 грн інфляційних втрат та 11 712,77 грн 3% річних.
В процесі розгляду справи позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з частковою сплатою відповідачем основного боргу на суму 81 920,32 грн. У вказаній заяві позивач просив стягнути з ЗАТ “Українська будівельна компанія” основний борг у сумі 1 131 086,00 грн, 3% річних у сумі 11 712,77 грн та інфляційні втрати у сумі 26 511,56 грн, що разом складає 1 169 310,33 грн, яку суд прийняв до розгляду.
Також позивачем було подано клопотання про долучення до матеріалів справи витягів з виписок по банківському рахунку та розрахунок заборгованості, у зв`язку із сплатою відповідачем основного боргу у сумі 80 000,00 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Київські енергетичні послуги” до Закритого акціонерного товариство “Українська будівельна компанія” про стягнення заборгованості у сумі 1 169 310,33 грн в частині стягнення 80 000,00 закрито.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Київські енергетичні послуги” до Закритого акціонерного товариство “Українська будівельна компанія” про стягнення 1 089 310,33 грн задоволено.
Стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Українська Будівельна Компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" заборгованість у сумі 1 051 086 грн 00 коп., 3% річних у сумі 11 712 грн 77 коп, інфляційні втрати у сумі 26 511 грн 56 коп. та судовий збір у сумі 14 031 грн 73 коп.
Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" з Державного бюджету України судовий збір у сумі 5 478 грн. 32 коп.
Приймаючи оскаржуване рішення суд виходив з того, що провадження в частині стягнення 80 000,00 грн – підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки спір в цій частині позову припинився під час розгляду справи (став відсутнім). Оскільки встановлена судом сума заборгованості відповідача підтверджена наявними доказами у матеріалах справи, за відсутності доказів сплати цієї заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 1 051 086,00 грн підлягають задоволенню.
Також суд, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем грошового зобов`язання, керуючись статтею 625 Цивільного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення 3% річних у сумі 11 712,77 грн та інфляційних втрат у сумі 26 511,56 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Закрите акціонерне товариство "Українська будівельна компанія" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 10.06.2025 у справі №910/2406/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте місцевим судом з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. При цьому скаржник стверджує, що зменшення розміру суми основного боргу, яку ухвалено судом стягнути на підставі оскаржуваного рішення, тягне необхідність перерахунку сум відповідальності за ст.625 ЦК України на суму стягнення основного боргу шляхом зменшення розміру 3% річних та індексу інфляції.
Апелянт також наголошує, що нараховані позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України суми мають бути розподілені між відповідачем та ОСББ “Імені Олега Лєбєдєва” (Поручитель) як солідарними боржниками.
Також апелянт зазначає, що попередній орієнтовний розмір понесених судових витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в апеляційній інстанції складає 10 000,00 грн.

Узагальнені доводи та заперечення позивача

11.08.2025 через підсистему “Електронний суд” від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив доводи викладені в ній, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду – без змін.
Позивач, наголошує на тому, що здійснення відповідачем часткових оплат, після відкриття провадження у справі, не можуть впливати на здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційної складової боргу, оскільки відповідні нарахування здійсненні позивачем до моменту звернення з позовом до суду.
Позивач також зазначає, що твердження відповідача про те, що нараховані позивачем суми за ст. 625 ЦК України мають бути розподілені між відповідачем та поручителем, не можуть братись сдо уваги, оскільки розрахунок санкцій та стягнення заборгованості здійснюється за Договором, сторонами в якому є позивач та відповідач.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги, заяв та клопотань

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2025 апеляційну скаргу у справі №910/2406/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Кравчук Г.А., Тарасенко К.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариство “Українська будівельна компанія” на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі № 910/2406/25 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
21.07.2025 до суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
24.07.2025 матеріали справи №910/2406/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2025, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/2406/25.
Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 28.07.2025, справу №910/2406/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Хрипун О.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариство “Українська будівельна компанія” на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі №910/2406/25. Судове засідання призначено на 18.09.2025.
11.08.2025 через підсистему “Електронний суд” від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке суд задовольнив ухвалою від 29.09.2025.
18.09.2025 через підсистему “Електронний суд” від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Розгляд справи відкладено на 30.09.2025.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025, у зв`язку з перебуванням судді Хрипуна О.О. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/2406/25.
Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30.09.2025, справу №910/2406/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Тарасенко К.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги Закритого акціонерного товариство “Українська будівельна компанія” на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі №910/2406/25 спочатку колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач) судді Кравчук Г.А., Тарасенко К.В., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2025. Розгляд апеляційної скарги призначено на 21.10.2025.
У зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. на лікарняному, судове засідання призначене на 21.10.2025 не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2025 розгляд апеляційної скарги Закритого акціонерного товариство “Українська будівельна компанія” на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі №910/2406/25, призначено на 25.11.2025.
У судовому засіданні 25.11.2025 оголошено перерву до 25.12.2025.
24.12.2025 через підсистему “Електронний суд” від відповідача надійшло клопотання про внесення змін і доповнення до апеляційної скарги. Також до клопотання відповідачем долучено копію листа від 11.11.2025 №25/4/7/20/63754, який з огляду на приписи ч.ч. 1, 3 ст. 269 ГПК України не приймається судом до розгляду.
Верховний Суд сформулював усталений правовий висновок про те, що єдиний винятковий випадок, коли можливе прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи (постанови від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17, від 13.01.2021 у справі № 10/Б-921/1442/2013 та інші). Водночас, така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність (постанови від 11.09.2019 у справі № 922/393/18, від 16.12.2020 у справі № 908/1908/19). 
Такі висновки викладено в постанові Верховного Суду від 16.04.2024 у справі №922/331/23.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 25.12.2025, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/2406/25.
Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 25.12.2025, справу №910/2406/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Сибіга О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.12.2025 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства “Українська будівельна компанія” на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі №910/2406/25 колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач), Сибіга О.М., Кравчук Г.А., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2025. Розгляд апеляційної скарги призначено на 27.01.2026.
У судовому засіданні 27.01.2026 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 27.01.2026 з`явився представник позивача, який надав свої пояснення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом доставки процесуальних документів до Електронного кабінету, що підтверджується довідкою від 30.12.2025.
Відповідно до частини п`ятої статті 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС) у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Оскільки явка представників сторін в судове засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення відповідача про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги Закритого акціонерного товариство "Українська будівельна компанія" за відсутності представника відповідача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

01.12.2018 між ТОВ “Київські енергетичні послуги” (постачальником) та ЗАТ “Українська будівельна компанія” (споживачем) був укладений договір № 10917017ПУ про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції "Колективна Побутова". За вказаним договором ЗАТ "Українська Будівельна Компанія" було присвоєно особовий рахунок № 10917017.
Вказаний договір є публічним договором приєднання, що встановлює порядок та умови постачання електричної енергії, як товарної продукції, споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.
У договорі, що розглядається, сторони домовились, що постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 2.1 договору). Датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні (п. 3.4 договору).
Відповідно до п. 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком № 2 до цього договору. Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатись постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.7 договору).
Згідно з п. 5.8 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені у рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем (п. 5.10 договору).
Відповідно до п. 5.1 розділу 5 комерційної пропозиції “Колективна Побутова ДЗ” постачальника універсальних послуг ТОВ “Київські енергетичні послуги” розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися у строк, вказаний у рахунку, але в будь-якому випадку не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, незалежно від отримання рахунку. 
Згідно з п. 5.3 комерційної пропозиції у разі не отримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем.
Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати погодження споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні (п. 13.1 договору).
У комерційній пропозиції, що є невід`ємною частиною договору, сторони погодили тариф електроенергії та розмір штрафних санкцій у разі неналежного виконання споживачем своїх зобов`язань за договором. Також було погоджено, що для споживачів, у яких є чинний договір про постачання електричної енергії, постачання електричної енергії на умовах цієї комерційної пропозиції здійснюється за збігом 20-ти денного терміну з моменту її публікації. Для інших споживачів договір набирає чинності з наступного дня після подання споживачем заяви-приєднання, в якій вказано про обрання комерційної пропозиції "Колективна побутова ДЗ", якщо протягом трьох робочих днів споживачу не буде повідомлено про невідповідність критеріям обраної комерційної пропозиції.
За період з 01.09.2024 по 31.12.2024 позивач надав відповідачу послуги з постачання електричної енергії на загальну суму 2 194 115,04 грн, що підтверджується рахунками №№ 10917017/9/1 від 04.10.2024 на суму 397 647,36 грн, 10917017/10/1 від 06.11.2024 на суму 516 412,80 грн, 10917017/11/1 від 04.12.2024 на суму 625 002,48 грн, 10917017/12/1 від 06.01.2025 на суму 655 052,40 грн; листом ДТЕК Київські Електромережі № 7042/3/01/5 від 13.02.2025.
Проте відповідач свої зобов`язання виконав неналежним чином, вартість електричної енергії сплатив частково на суму 1 063 029,04 грн, про що свідчать банківські виписка з рахунку позивача.
Отже, станом на день звернення позивача до суду з даною позовною заявою, заборгованість відповідача склала 1 131 086,00 грн (2 194 115,04 – 1 063 029,04).
Разом з тим у процесі розгляду даної справи ЗАТ “Українська будівельна компанія” сплатило частину наявної у нього заборгованості в сумі 80 000,00 грн, що підтверджується наданою позивачем випискою по рахунку ТОВ “Київські енергетичні послуги”.
Таким чином провадження в частині стягнення 80 000,00 грн – підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки спір в цій частині позову припинився під час розгляду справи (став відсутнім).
Отже, залишок непогашеної відповідачем заборгованості з оплати наданих послуг за договором складає 1 051 086,00 грн (1 131 086,00 – 80 000,00).
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилається на те, що виконання ним, як колективним споживачем, своїх зобов`язань залежить від своєчасності та повноти здійснення платежів індивідуальними (фактичними) споживачами електроенергії – власниками/мешканцями будинку. Також відповідач вказав, що між позивачем та ОСББ “Імені Олега Лєбєдєва” були укладені договори поруки, якими забезпечувалось виконання грошового зобов`язання відповідача перед позивачем, тому не лише відповідач, а й поручитель повинен відповідати за порушення взятих на себе зобов`язань. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів сторін

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані позивачем пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з такого.
Рішення суду першої інстанції від 10.06.2025 оскаржується відповідачем в частині задоволених позовних вимог про стягнення з ЗАТ "Українська Будівельна Компанія" на користь ТОВ "Київські енергетичні послуги" 1 051 086 грн 00 коп. заборгованості, 11 712 грн 77 коп. 3% річних та 26 511 грн 56 коп. інфляційних втрат.
В частині закриття провадження у справі щодо стягнення 80 000,00 грн заборгованості на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, рішення суду відповідачем не оскаржується, а тому, з огляду на положення статті 269 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції в цій частині не переглядається.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Статтею ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Оскільки встановлена судом сума заборгованості відповідача підтверджена наявними доказами у матеріалах справи, за відсутності доказів сплати цієї заборгованості, суд першої інстанцїі дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 1 051 086,00 грн.
При цьому судом першої інстанції правомірно відхилено як безпідставні посилання відповідача на неможливість виконання договору внаслідок наявності заборгованості у фактичних споживачів електричної енергії, оскільки такі обставини не звільняють його від обов`язків сплачувати вартість електричної енергії за договором у повному обсязі.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем його грошових зобов`язань, позивач також просив суд стягнути з Закритого акціонерного товариство "Українська будівельна компанія" 3% річних у розмірі 11 712,77 грн та інфляційних втрат у розмірі 26 511,56 грн, нарахованих за загальний період прострочки, визначений позивачем.
Таким чином, зважаючи на встановлене судами прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних є такими, що заявлені правомірно.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, нарахованих за загальний період з 11.10.2024 по 26.02.2025 та інфляційних втрат, нарахованих за загальний період з 01.11.2024 по 31.01.2025, суд апеляційної інстанції встановив, що він є обґрунтованим та арифметично вірним, у зв`язку з чим погоджується з судом першої інстанції, що позовні вимоги про стягнення 11 712,77 грн 3% річних та 26 511,56 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню в цій частині.
Стосовно тверджень апелянта, наведених в апеляційній скарзі про те, що нараховані позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України суми мають бути розподілені між відповідачем та ОСББ “Імені Олега Лєбєдєва” (Поручитель) як солідарними боржниками, колегія суддів зазначає таке.
Матеріали справи свідчать, що між ТОВ “Київські енергетичні послуги” (кредитор), та ОСББ “Імені Олега Лєбєдєва” (поручитель) були укладені договори поруки №10917017/10/2024 від 04.12.2024, №10917017/11/2024 від 04.12.2024, №10917017/12/2024 від 04.12.2024, №10917017/01/2024 від 14.01.2025, за умовами яких поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед кредитором за виконання зобов`язання щодо оплати вартості спожитої (купленої) електричної енергії ЗАТ “Українська будівельна компанія” (боржник), які виникли за договором про постачання електричної енергії № 10917017ПУ від 01.12.2018, укладеним між кредитором і боржником (п. 1.1 договорів поруки).
Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
Згідно зі ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Тобто, з наведеного слідує, що позивач мав би право на власний розсуд стягувати всю заборгованість в судовому порядку з відповідача за договором про постачання електричної енергії, або окремо з поручителя (в розмірі, забезпеченому порукою), або разом з відповідача та поручителя (щодо поручителя - в розмірі, забезпеченому порукою).
Таким чином, твердження відповідача про те, що нараховані позивачем суми за ст. 625 ЦК України мають бути розподілені між відповідачем та Поручителем, відхиляються апеляційним судом, оскільки розрахунок відповідних санкцій та стягнення заборгованості здійснюється за договором про постачання електричної енергії, сторонами в якому є позивач та відповідач.
Доводи скаржника про те, що зменшення розміру суми основного боргу тягне необхідність перерахунку сум відповідальності за ст. 625 ЦК України на суму стягнення основного боргу, колегія суддів відхиляє, оскільки зменшення розміру позовних вимог, яке відбулося внаслідок часткового виконання основного зобов`язання, не може слугувати підставою для зменшення вже нарахованих 3% річних та інфляційної складової боргу, оскільки такі суми були заявлені відповідно до обсягу простроченого боргу, що існував на момент звернення до суду.
Решта викладених в апеляційній скарзі аргументів не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони зводяться виключно до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, та не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Закритого акціонерного товариство "Українська будівельна компанія".
Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі рішення від 10.06.2025 відсутні.
Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів також погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат, а витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на апелянта, оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариство "Українська будівельна компанія" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі №910/2406/25 залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Закрите акціонерне товариство "Українська будівельна компанія".
Матеріали справи №910/2406/25 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 03.02.2026

Головуючий суддя Г.П. Коробенко 

Судді О.М. Сибіга

Г.А. Кравчук