ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, тел. канцелярії (0472) 31-21-49, inbox@ck.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Черкаси Справа № 925/1304/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Вовчанській К.Ю., за участі представників сторін: позивача – Лисака О.В. особисто, відповідача – адвоката Плахи О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Фізичної особи-підприємця Лисака Олега Олександровича до Приватного акціонерного товариства “Черкаське хімволокно” про поновлення строків поставки товару у договорі, 
ВСТАНОВИВ:

Позивач – Фізична особа-підприємець Лисак Олег Олександрович звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Приватного акціонерного товариства “Черкаське хімволокно” (далі також - відповідач), в якому просив суд в укладеному сторонами договорі поставки від 18.04.2025 № 296ВТ поновити строки поставки, визначені пунктом 1 специфікації (шипи 10х16), протягом 40 (сорока) календарних днів від дати проголошення рішення у цій справі та відшкодувати судові витрати.
Позов мотивовано тим, що за результатами відкритих торгів за предметом закупівлі: Вироби з дроту – код ДК 021:2015 - 44310000-6 (Шипи10х16) сторонами укладено договір поставки від 18.04.2025 № 296ВТ. До закінчення строку поставки товару відповідач ініціював приховану відмову від прийняття товару, вчинив дії щодо безпідставного дострокового розірвання договору, що і унеможливило його вчасне виконання стороною позивача.
Ухвалами Господарського суду Черкаської області від 29.10.2025, 28.11.2025, 02.12.2025, 16.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1304/25 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16.12.2025 року, сторонам запропоновано подати заяви по суті справи і клопотання з процесуальних питань за їх наявності, забезпечено участь в судовому засіданні для позивача – Фізичної особи-підприємця Лисака О.О. режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів, за його клопотанням. Через планове відключення електромережі у зв`язку із застосуванням графіків погодинних відключень (ГПВ) призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 08.01.2026 року, протокольною ухвалою суду від 08.01.2026 року в судовому засіданні судом оголошена перерва до 22.01.2026 року.
Відповідач в особі представника подав, через систему «Електронний суд», 04.11.2025 року відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позову повністю з мотивів безпідставності і необґрунтованості позовних вимог, заперечення мотивовані тим, що заявлений позов є способом захисту позивача від заявленого до нього позову відповідачем про стягнення сум попередньої оплати, пені і штрафу за порушення строків поставки товару, що розглядається у справі № 925/879/25 (вх. № 16269/25, а.с. 32-33).
Позивач письмовий відзив на позов не подав, але 02.12.2025 року подав клопотання (вх. №17886/25) про приєднання до матеріалів справи листа від 11.11.2025 року № 997 в якості письмового доказу та просив врахувати його при ухваленні рішення.
В судовому засіданні 22.01.2026 року позивач (в режимі відеоконференції) позов з підстав, викладених у позовній заяві, підтримав і просив задовольнити повністю, представник відповідача позов не визнав і просив суд відмовити у його задоволенні повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Згідно з ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України у судовому засіданні 22.01.2026 року судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд відмовляє у задоволенні позову повністю з таких підстав.
На підтвердження обставин, викладених в позовній заяві і запереченнях на неї, сторони подали письмові докази, із яких вбачається, що 18.04.2025 року між позивачем – ФОП Лисаком Олегом Олександровичем, як постачальником, і відповідачем - ПрАТ «Черкаське хімволокно», як покупцем, був укладений договір поставки № 296ВТ (далі – Договір або договір поставки від 18.04.2025 № 296ВТ, а.с.6-8), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався за замовленням покупця виготовити та поставити шипи 10х16 належної якості – код ДК 021:2015 – 44310000-6 Вироби з дроту (далі - товар), а покупець зобов`язався прийняти цей товар та оплатити його в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 
Сторони погодили усі істотні умови цього договору, зокрема, домовилися про наступне:
п.1.2. - перелік, характеристики, кількість та вартість Товару, визначена у Специфікації (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною цього Договору;
п.2.1. - поставка Товару здійснюється на умовах терміну ППР міжнародних правил ІНКОТЕРМС-2020 до місця призначення: місто Черкаси, проспект Хіміків, 76;
п.2.2. Товар постачається в наступному порядку:
п.2.2.1. - постачальник здійснює постачання Товару, визначеного пунктом 1 Специфікації, протягом 40 (сорока) календарних днів від дати отримання попередньої оплати відповідно до п.3.2.1 цього Договору;
п.2.2.2. - постачальник здійснює постачання Товару, визначеного пунктом 2 Специфікації, протягом 120 (ста двадцяти) календарних днів від дати отримання попередньої оплати відповідно до п.3.2.1 цього Договору;
п.2.5. – постачальник зобов`язаний повідомити покупця про дату та час поставки Товару до місця призначення не менше ніж за 3 (три) робочих дні до запланованої поставки;
п.3.1. - загальна ціна Договору 2 387 982 грн. 96 коп. (два мільйони триста вісімдесят сім тисяч дев`ятсот вісімдесят дві гривні 96 копійок), у тому числі ПДВ 20% - 397 997 грн. 16 коп. (триста дев`яносто сім тисяч дев`ятсот дев`яносто сім гривень 16 копійок) (далі - ціна Договору);
п.3.2. - оплата Товару, визначеного у Специфікації за цим Договором, здійснюється покупцем на підставі виставленого постачальником рахунку на оплату у наступному порядку:
п.3.2.1. - покупець перераховує постачальнику 1 193 991 грн. 48 коп., протягом 10 банківських днів з дня отримання рахунку;
п.3.2.2. – остаточний розрахунок, що становить 1193991 грн 48 коп. покупець здійснює протягом 10 банківських днів з дня підписання акту приймання-передачі;
п.3.4. – ціна договору включає ціну виготовлення, ПДВ та інші витрати, безпосередньо пов`язані із виготовленням та поставкою Товару за цим Договором, в т.ч. транспорті витрати;
п.3.5. - у випадку затримки\невиконання постачальником зобов`язань за Договором, постачальник зобов`язаний за вимогою покупця повернути кошти, перераховані в якості передоплати, на його поточний рахунок протягом п`яти банківських днів з моменту отримання такої вимоги;
п.4.1. - товар повинен відповідати вимогам стандартів та інших нормативних документів, передбачених чинним законодавством України для виду Товару, що постачається за цим Договором, що підтверджується відповідним свідоцтвом (паспортом якості) тощо. Матеріал, з якого виготовлено Товар повинен відповідати вимогам ДСТУ 8608:2015 Прокат калібрований круглий. Сортамент та ДСТУ 7809:2015 Прокат сортовий, калібрований зі спеціальним обробленням поверхні з вуглецевої якісної конструкційної сталі. Загальні технічні умови;
п.6.1. - у разі порушення будь-якою із Сторін зобов`язань, що виникли з моменту підписання цього Договору, винна Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України;
п.6.2. - у разі несвоєчасного остаточного розрахунку за отриманий Товар постачальник має право вимагати від покупця сплати неустойки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення заборгованості;
п.6.3. - у разі порушення постачальником строків виготовлення та/або доставки Товару, а також за недотримання строків, визначених для заміни або повернення дефектного Товару, покупець має право вимагати від постачальника сплати неустойки у розмірі 0,3 % від ціни Договору за кожний день затримки виконання зобов`язання та відшкодування збитків, завданих постачальником неналежним виконанням умов цього Договору;
п.6.4. - у разі порушення постачальником строків виготовлення та/або доставки Товару більше ніж на 14 (чотирнадцять) календарних днів або відмови постачальника здійснити виготовлення та/або доставку у повному обсязі з будь-яких причин, покупець має право відмовитися від його подальшого прийняття, вимагати від постачальника розірвання Договору та повернення всіх сплачених за цим Договором коштів, а також сплати штрафу у розмірі 10 % від загальної ціни непоставленого Товару;
п.6.6. - у випадку затримки\невиконання постачальником зобов`язань щодо повернення коштів на вимогу покупця відповідно до п. 3.5. та п.4.6.2. цього Договору, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування, від суми коштів, що підлягають поверненню, за кожен день прострочення;
п.8.1. - цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2025 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань;
п.8.2. - дія цього Договору може бути продовжена у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат покупця, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в Договорі;
п.10.2. - умови Договору відповідають змісту тендерної пропозиції постачальника, та не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, визначених пунктами 18 та 19 «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України “Про публічні закупівлі”, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 р. № 1178;
п.10.3. - покупець має право достроково розірвати Договір у разі істотних порушень постачальником своїх зобов`язань за цим Договором, шляхом направлення покупцем постачальнику повідомлення за 20 (двадцять) календарних днів до запланованої дати розірвання цього Договору, визначеної у такому повідомленні;
п.10.4. - дія Договору може бути припинена за згодою Сторін, у такому випадку Сторона, яка ініціює припинення дії Договору, повинна письмово повідомити про це іншу Сторону за 20 (двадцять) календарних днів до дати запланованого припинення дії Договору, зазначеної у такому повідомленні, після чого Сторони обов`язково укладають Додаткову угоду до цього Договору про його розірвання.
Договір підписаний представниками обох сторін, та скріплений їх печатками.
Додатком № 1 до Договору є підписана сторонами 18.04.2025 року Специфікація № 1, в якій погоджено характеристику та кількість товару, вартість якого склала 2387982 грн 96 коп., у тому числі ПДВ 20% - 397977 грн 16 коп. (а.с. 9).
На виконання умов Договору відповідач платіжною інструкцією № 108 від 23.04.2025 року перерахував позивачу попередню оплату в сумі 1 193 991 грн 48 коп. із призначенням платежу: «попередня оплата за шипи зг.рах. № СФ-0000024 від 22.04.25р., дог.№296ВТ від 18.04.25р., ПКМУ №812 від 19.07.22р., підготовка до опалюв.сезону ПДВ 20% 198998,58» (а.с.40).
Відповідно до рахунку на оплату № 353 від 29.04.2025, платіжної інструкції № 237 від 29.04.2025, видаткової накладної № 172 від 12.05.2025, товарно-транспортної накладної № Р172 від 12.05.2025 позивач закупив пруток х/к 10 мм в кількості 2054 т на загальну суму 141 726 грн. з ПДВ, вартість автоперевезення цього товару відповідно до заяки-договору № 12/05/2025 від 12.05.2025, рахунку-фактури на оплату № 445 від 13.05.2025, акту виконаних транспортних послуг № 445 від 13.05.2025 і платіжної інструкіїї № 291 від 14.05.2025 склала 6000 грн. (а.с. 16-21, 22-25).
27.05.2025 року відповідач надіслав позивачу лист за № 26/3469, в якому констатував укладення сторонами договору поставки від 18.04.2025 № 296ВТ, його часткове виконання стороною відповідача і, враховуючи актуальність поставки товару, визначеного договором, просив підтвердити здійснення поставки товару у визначені Договором терміни (а.с. 10, 39).
28.05.2025 року відповідач на адресу позивача направив проект Додаткової угоди, в якій пропонував позивачу розірвати договір поставки від 18.04.2025 № 296ВТ та повернути протягом трьох календарних днів з дня підписання цієї додаткової угоди отриманий аванс у розмірі 1 193 991,48 грн. (а.с. 11).
13.06.2025 року відповідач надіслав позивачу претензію за № 567, в якій зазначив, що останнім днем виконання зобов`язання позивачем по постачанню товару, визначеного п. 1 специфікації № 1 до договору поставки від 18.04.2025 № 296ВТ, є 03.06.2025, станом на 13.06.2025 це зобов`язання позивачем не виконане, що є підставою нарахування передбачених договором штрафних санкцій. У зв`язку з цим відповідач просив позивача повернути аванс, сплатити штрафні санкції та попередив, що у разі невиконання вимог цієї претензії звернеться до суду з вимогою про їх примусове стягнення (а.с. 13, 41).
Листом № 06-06 від 19.06.2025 позивач повідомив відповідача, що вчинене відповідачем ініціювання розірвання договору є безпідставним, тому він має намір стягнення завданих збитків (а.с. 14).
30.06.2025 року відповідач направив позивачу лист № 614, в якому повідомив, що у зв`язку з небажанням позивача розірвати договір поставки від 18.04.2025 № 296ВТ за згодою сторін, відповідач відкликав пропозицію про укладення Додаткової угоди від 28.05.2025 року про розірвання договору. Одночасно, у зв`язку з порушенням позивачем строків поставки товару по договору він (відповідач) відмовляється від подальшого прийняття товару, достроково розриває договір в односторонньому порядку з 20.07.2025 року та вимагає невідкладно повернути аванс в розмірі 1193991 грн 48 коп., сплатити 238798 грн 29 коп. штрафу і 193426 грн 61 коп. неустойки (а.с. 12, 38).
Рішенням Господарського суду Волинської області від 30.10.2025 року у справі № 925/879/25 за позовом Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" до Фізичної особи - підприємця Лисака Олега Олександровича про стягнення 1776659 грн 31коп та зустрічним позовом Фізичної особи - підприємця Лисака Олега Олександровича до Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" про стягнення 147726грн первісний позов задоволено частково, стягнено з Фізичної особи - підприємця Лисака Олега Олександровича на користь Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" 336705 грн 60 коп. неустойки, 4040 грн 47 коп. витрат по сплаті судового збору; відмовлено у позові в частині стягнення 1193991грн 48 коп. попередньої оплати, 7163грн 94коп. неустойки та 238798 грн 29 коп штрафу, у задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю. Вищевказаним рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено, що Договір поставки № 296 ВТ від 18.04.2025 на час розгляду справи був чинним та підлягає до виконання сторонами.
11.11.2025 року відповідач надіслав позивачу лист за № 997, в якому повідомив про готовність прийняти від постачальника (позивача) товар, визначений у п.1 і п.2 Специфікації, яка є невід`ємною частиною договору поставки № 296 ВТ від 18.04.2025, поставку товару здійснити невідкладно на умовах, визначених розділами 2 і 4 договору та сплатити неустойку у розмірі 809526 грн 22 коп. за прострочення поставки (а.с.49).
Отже, предметом позову, що розглядається, є вимога позивача про поновлення йому судом строку поставки товару, визначеного пунктом 1 специфікації № 1, яка є додатком № 1 до укладеного сторонами договору поставки від 18.04.2025 № 296ВТ, а саме - шип 10х16 сталь 20 в кількості 136900 штук протягом 40 (сорока) календарних днів від дати проголошення рішення у цій справі. Фактично ж ця вимога є вимогою про зміну істотної умови укладеного сторонами договору поставки.
Спірні правовідносини сторін виникли із укладеного сторонами договору поставки від 18.04.2025 № 296ВТ, за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір – розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України.
Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.
Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 6, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Норми глави 16 розділу IV книги І ЦК України врегульовують загальні положення про правочини, правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону.
Розділ I книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про зобов`язання, зокрема:
зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509);
сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч.ч. 1, 3 ст. 510);
одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525);
зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526);
якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530);
зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 598);
зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599);
порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610);
у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611);
особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч.ч. 1, 2 ст. 614);
у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється (ст. 615).
Розділ IІ книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про договір, зокрема:
договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626);
відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627);
зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628);
договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629);
договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638).
Главою 54 врегульовано загальні положення купівлі-продажу, поставки, зокрема:
за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 655);
покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч.1 ст. 692);
за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.ч.1, 2 ст. 712 ЦК).
Відповідно до викладених обставин справи суд вбачає, що сторонами був укладений договір поставки від 18.04.2025 №296ВТ, відповідно до умов якого позивач зобов`язався виготовити та поставити шипи 10х16 належної якості – код ДК 021:2015 – 44310000-6 Вироби з дроту, а відповідач зобов`язався оплатити товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Пунктами 2.2, 2.5, 6.3, 6.4, 6.6 цього Договору сторони узгодили, що постачальник здійснює постачання Товару, визначеного пунктом 1 Специфікації, протягом 40 (сорока) календарних днів від дати отримання попередньої оплати відповідно до п.3.2.1 цього Договору; постачальник здійснює постачання Товару, визначеного пунктом 2 Специфікації, протягом 120 (ста двадцяти) календарних днів від дати отримання попередньої оплати відповідно до п.3.2.1 цього Договору; постачальник зобов`язаний повідомити покупця про дату та час поставки Товару до місця призначення не менше ніж за 3 (три) робочих дні до запланованої поставки.
Згідно з п.10.2 Договору сторони домовились, що умови Договору відповідають змісту тендерної пропозиції постачальника, та не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, визначених пунктами 18 та 19 «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України “Про публічні закупівлі”, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 р. № 1178.
За приписами ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з п.5 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю - це договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.
Відповідно до п.4 ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.
Частиною 1 статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
В свою чергу, частиною 1-2 статті 652 ЦК України встановлено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:
1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;
3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.
Таким чином, законодавство чітко визначає порядок внесення змін до договору, та передбачає, що таке внесення має відбуватися лише за згодою сторін угоди, а у випадку, коли певної згоди не досягнуто, заінтересована сторона вправі звернутися до суду, при умові одночасного існування чотирьох умов.
Отже, закон пов`язує можливість зміни договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України.
За умовами п.8.1, п.8.2 Договору, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2025 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Дія цього Договору може бути продовжена у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат покупця, за умови, що такі зміни призведуть до збільшення суми, визначеної в Договорі.
Тобто, умовами Договору сторони передбачили, що підставою для продовження строку є істотна зміна обставин, які впливають на можливість виконання своїх обов`язків за договором, а доказом істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання свої обов`язків за договором має бути відповідний документ.
Отже, укладаючи вищевказаний Договір поставки сторони погодили всі істотні умови, в тому числі п.10.2 цього Договору передбачили, що його умови відповідають змісту тендерної пропозиції постачальника, та не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі. 
Водночас, позивач, підписуючи договір, усвідомлював, що кінцевою датою поставки товару є 03.06.2025 року, відтак позивач повинен був розумно оцінити вказану обставину та вжити усіх заходів для завчасного повідомлення контрагента про наявність перешкод, які можуть ускладнити виконання зобов`язання в строк.
Зокрема, матеріали справи не містять зауважень, письмових пропозицій тощо, щодо кінцевої дати постачання Товару. Тобто, позивач, підписавши спірний договір поставки, погодив всі істотні умови договору. Будь-яких доказів звернення позивача з листами/повідомленнями до відповідача про необхідність продовження строків поставки, неможливості виконання взятих на себе зобов`язань за Договором, до закінчення строків поставки товару відповідачу, матеріали справи також не містять.
Суд бере до уваги, що відповідач є одним з найбільших в Черкаській області підприємств виробників і постачальників електричної та теплової енергії і здійснюючи підготовку до опалювального сезону 2025-2026 рр. товар йому необхідний був для проведення планових ремонтів теплогенераційного обладнання.
Оцінюючи обставини справи суд враховує, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Суд зауважує, що юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, а тому укладаючи спірний договір з строком поставки до 03.06.2025 року, позивач повинен був оцінити погоджений сторонами строк виконання зобов`язання з поставки товару та відповідно об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання у вказаний строк.
З огляду на положення зазначених правових норм, суд зазначає, що позивачем не надано належних і допустимих доказів, на підтвердження наявності одночасно чотирьох умов, визначених в частині 2 статті 652 ЦК України, відповідно до яких укладений між сторонами договір може бути змінений за рішенням суду.
При цьому наведені позивачем підстави для внесення змін до договору за своєю природою не є об`єктивними обставинами, які унеможливлюють належне (своєчасне) виконання зобов`язань позивачем за договором, а мають характер звичайних ризиків підприємницької діяльності.
Враховуючи наведене, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не є достатньо обґрунтованими, оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявності одночасно чотирьох умов, визначених в частині 2 статті 652 Цивільного кодексу України, відповідно до яких укладений між сторонами договір може бути змінений в частині строків поставки товару за рішенням суду.
Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:
учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);
належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);
обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);
достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);
наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);
учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);
суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зі змісту статей 13, 15, 16 ЦК України слідує, що право на захист – це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Суд вправі застосувати способи захисту цивільних прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також повинен враховувати критерії «ефективності» таких засобів захисту та вимоги частин 2-5 ст. 13 ЦК України щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав особою.
З урахуванням викладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.02.2026 року.

Суддя В.М. Грачов