Номер провадження: 33/813/2218/25
Номер справи місцевого суду: 496/5522/25 
Головуючий у першій інстанції Пасечник М. Л. 
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М.,
при секретарі Узун Н.Д.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Савін Сергій Олександрович на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 01 жовтня 2025 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії НГУ №247225 про військове адміністративного правопорушення від 26.08.2025, ОСОБА_1 25 серпня 2025 року близько 20:30 год, прибув на територію військового об`єкту, якій дислокується в околицях АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння в умовах дії особливого періоду, чим порушив ст. ст. 11, 13, 16, 122 Статут внутрішньої служби Збройних сил України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 01 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнаний виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень. Також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Савін С.О. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Біляївського районного суду Одеської області від 01 жовтня 2025 року, на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за малозначністю. Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.
В судове засідання до апеляційного суду ні ОСОБА_1 , ні його адвокат Савін С.О. не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно.
25 листопада 2025 року від представника ОСОБА_1 – адвоката Савіна С.О. надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.
З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доводів, викладених у апеляційній скарзі, а також доказів, які містяться в матеріалах справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Збирання нових доказів не входить до повноважень апеляційного суду.
Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за: розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Частина 2 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за: участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.
Частиною 3 статті 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою ст. 172-20 КУпАП, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Так, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме: 
-протоколом серії НГУ №247225 про військове адміністративного правопорушення від 26.08.2025, згідно якого ОСОБА_1 25 серпня 2025 року близько 20:30 год, прибув на територію військового об`єкту, якій дислокується в околицях АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння в умовах дії особливого періоду, чим порушив ст. ст. 11, 13, 16, 122 Статут внутрішньої служби Збройних сил України (а.с. 1);
-висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.08.2025, згідно якого ОСОБА_1 25 серпня 2025 року о 21:22 год, перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 2).
Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме в тому, що він 25 серпня 2025 року близько 20:30 год, прибув на територію військового об`єкту, якій дислокується в околицях АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння в умовах дії особливого періоду, оскільки такий висновок ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 визнає свою вину у вчиненому, також не заперечує фактичних обставин подій, які стали підставою для складання протоколу серії НГУ №247225 про військове адміністративного правопорушення від 26.08.2025, за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, однак просить суд звільнити його адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі у зв`язку з малозначністю діяння на підставі ст. 22 КУпАП.
Так, ОСОБА_1 зазначає, що він повністю визнає свою винну, щиро розкаюється у вчиненому та наголошує на тому, що його дії не були направленні на заподіяння шкоди суспільним інтересам юридичним або фізичним особам, особовому складу або майну військової частини. Вчинення ним правопорушення не потягло будь яких негативних наслідків (шкоди, збитків). Також зазначено, що ОСОБА_1 не має жодних зауважень та нарікань зі свого місця несення служби, на наркологічному обліку не значиться, є психічно здоровим, за місцем проживання характеризується позитивно.
Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Указаною нормою не надано визначення малозначності адміністративного правопорушення, як підстави звільнення від відповідальності та не встановлено порядку застосування такого звільнення.
Малозначність, як ознака адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу. Малозначне діяння формально містить ознаки певного діяння, передбаченого КУпАП, але з урахуванням незначного ступеня його суспільної небезпечності не є адміністративним правопорушення.
При цьому у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Вирішуючи питання про звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП суд також приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП на думку апеляційного суду не може бути визнане малозначним, оскільки посягає на встановлений порядок проходження військової служби, військову дисципліну та безпосередньо впливає на рівень бойової готовності підрозділів Збройних Сил України.
Так, апеляційний суд враховує, що військовослужбовець ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, тобто перебування військовослужбовців в алкогольному сп`янінні під час виконання службових обов`язків, в умовах особливого періоду, воєнного стану, коли до дисципліни та належного виконання військового обов`язку пред`являються підвищені вимоги. Перебування військовослужбовця в стані алкогольного сп`яніння свідчить про загрозу безпеці служби, можливості виконання наказів та бойових завдань.
Дані обставини свідчать про підвищену суспільну небезпеку діяння, а отже виключають можливість визнання його формальним чи малозначним.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
З огляду на викладене апеляційний суд доходить висновку, що з урахуванням об`єкту правопорушення, передбаченого ст. 172-20 КУпАП, застосування положень ст. 22 КУпАП у даному випадку суперечило б завданням адміністративного провадження, а також меті забезпечення належного рівня військової дисципліни в умовах воєнного стану.
Таким чином, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладаючи на нього відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 22, 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне, обґрунтоване та справедливе рішення.
Такий висновок суду відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Савін Сергій Олександрович залишити без задоволення.
Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 01 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький