Справа № 545/1076/25
Провадження №  1-кп/545/232/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року	м. Полтава	

Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Полтава матеріали кримінального провадження за № 12024170420001642 від 20.10.2024р. року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Звягіль, Житомирської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, учасник бойових дій, не одружений, не маючий на утриманні малолітніх дітей, перебуваючий на посаді водія мінометного взводу мінометної батареї 3 десантно-штурмового батальйону, у військовому званні «солдат», зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
-у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
На підставі наказу начальника штабу- заступника командира військової частини НОМЕР_1 № 338 від 34.12.2022, солдата за призивом ОСОБА_4 призначено на посаду водія мінометного взводу мінометної батареї 3 десантно-штурмового батальйону.Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України, в разі виявлення правопорушення військовослужбовцем, які містять ознаки кримінального правопорушення, про вказаний факт негайно повідомити командира та утримувати інших військовослужбовців від вчинення кримінальних правопорушень, неухильно виконувати віддані усні та письмові накази командира у зазначений термін та інших.Однак, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів солдат ОСОБА_4 діючи необережно, вчинив кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту.
19 жовтня 2024 року приблизно о 16 год. 50 хв. ОСОБА_4 , керуючи на законних підставах технічно справним транспортним засобом- автомобілем SKODA ОСТAVIА, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у порушення вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, рухався по сухому асфальтобетонному дорожньому покритті проїзної частини по автодорозі С-171963 поблизу с. Мильці, Полтавського району Полтавської області, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив виїзд за межі проїзної частини і в подальшому допустив зіткнення з нерухомою перешкодою- відбійником.
В салоні зазначеного автомобіля, під керуванням ОСОБА_4 в якості пасажира на передньому сидінні перебувала ОСОБА_5 , ліворуч на задньому сидінні- ОСОБА_6 та праворуч на задньому сидінні- ОСОБА_7 . 
Внаслідок проявленої злочинної необережності та порушення водієм ОСОБА_4 п. 12.1 Правил дорожнього руху України, пасажирка автомобіля марки SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку; закритого перелому середньої третини діафізу лівої ключиці, зі зміщенням; забою серця, забоїв легень та закритих переломів тіла нижньої щелепи справа і зліва, зі зміщенням та розривом слизової оболонки, які утворилися від дії тупих предметів, які кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Причиною дорожньо-транспортної події та наслідків, що настали, є порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України,затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме: 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути вказаної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4  винним себе у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України при вище зазначених обставинах визнав повністю, в скоєному щиро розкаюється, сприяв слідству, просить суд суворо його не карати.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, покарання просила призначити на розсуд суду.
Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, обмежився допитом обвинуваченого, оголошенням документів, які характеризують особу обвинуваченого. Докази по справі не досліджувалися, в зв`язку з тим, що суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження цих доказів, які ніким не оспорюються.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
За основу суд бере до уваги покази обвинуваченого, вважає їх належними, допустимими та достовірними, послідовними, котрі у взаємозв`язку доводять фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.
Таким чином, розглянувши кримінальне провадження дії ОСОБА_4 суд кваліфікує по ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження. 
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, не встановлено.
При призначенні виду та міри покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до нетяжкого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відсутність обтяжуючих обставин, тому на переконання суду основне покарання йому слід призначити у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобом. 
В межах розгляду даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 вчинив інші кримінальні правопорушення, вина у вчиненні яких доведена вироком Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 26.08.2025 року. А кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України до постановлення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області, у зв`язку з чим при визначенні покарання обвинуваченому суд застосовує правила ч. 4 ст. 70 України. 
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Разом з цим, враховуючи данні щодо обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, дають підстави суду застосувати положення ст. 75 КК України, оскільки ОСОБА_4 може бути виправлений без відбування призначеного йому остаточного покарання у виді обмеження волі, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою впродовж іспитового строку, з покладенням відповідних обов`язків передбачених ст. 76 КК України. 
Можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання з урахуванням наведених обставин із застосуванням положень ст.75 КК України узгоджується з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові № 199/1496/17 від 23.09.2019.
При застосуванні до ОСОБА_4 інституту звільнення від реального відбуття покарання з випробуванням суд враховує принцип гуманізації відповідальності та засади, закріплені у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Застосований до обвинувачених інститут звільнення від покарання з випробуванням є додатковим дієвим важелем для утримання від незаконних дій та відповідатиме принципам справедливості, індивідуалізації покарання, буде достатнім для перевиховання обвинувачених і недопущення вчинення ними нових злочинів, тобто досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
По справі маються процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз на суму 3183 грн 60 коп., які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Суд вирішує долю речових доказів, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Арешт, накладений ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 25.10.2024 року- скасувати.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироку чинності не обирати .
На підставі викладеного та керуючись ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням положень ст. 72 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового поглинання невідбутого покарання, призначеного за вироком Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 26.08.2025 року, більш суворим покаранням за цим вироком, визначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один ) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Арешт, накладений ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 25.10.2024 року- скасувати.
Речовий доказ по справі:
-автомобіль «SKODA ОСТAVIА», кузов № НОМЕР_3 - повернути власнику ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 3183(три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок.
Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя	ОСОБА_8