ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2025 р. 	Справа № 480/894/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. , П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 (суддя Шевченко І.Г.; м. Харків) по справі № 480/894/25
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 
про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (надалі також - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просила суд:
1) визнати незаконними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячного довічного грошового утримання у сумі 608315 грн. 90 коп. з 01 грудня 2020 року по 18 жовтня 2024 - по день фактичної виплати заборгованості,
2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячного довічного грошового утримання у сумі 608315 грн. 90 коп. з 01 грудня 2020 року по 18 жовтня 2024 року, по день фактичної виплати заборгованості. 
Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач протиправно, всупереч Закону України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів за період з 01.12.2020 до 18.04.2024 у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячного довічного грошового утримання на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.09.2022 у справі №480/5152/20, що фактично виплачено 18.10.2024. 
Рішенням від 16 червня 2025 року Сумський окружний адміністративний суд задовольнив позов ОСОБА_1 . 
Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати довічного грошового утримання у розмірі 608315грн.90коп. за період з 01.12.2020 до 18.10.2024 - день фактичної виплати заборгованості.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати довічного грошового утримання у розмірі 608315 грн 90 коп за період з 01.12.2020 до 18.10.2024 - день фактичної виплати заборгованості. 
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі № 480/894/25 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначив, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на виконання судового рішення не є доходом в розумінні статті 2 Закону Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», а має характер одноразової виплати.
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з таких підстав. 
Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області як отримувач довічного грошового утримання судді у відставці, призначеної відповідно до Закону України “Про судоустрій і статус суддів” (а.с.36). 
ОСОБА_1 , не погодившись з тим, що ГУ ПФУ в Сумській області рішенням від 04.03.2020 № 959230822968 відмовило ОСОБА_1 у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Сумського апеляційного суду від 03.03.2020 № 48, позивач звернулася до Сумського окружного адміністративного суду, рішенням якого від 11.09.2020 у справі №480/5152/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії позовні вимоги було задоволено та визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 04.03.2020 №959230822968 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі довідки Сумського апеляційного суду від 03.03.2020 № 48 та зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області здійснити ОСОБА_1 як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання згідно із довідкою Сумського апеляційного суду від 03.03.2020 № 48, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.
Вказане підтверджується обставинами, встановленими у рішенні Сумського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі №480/5152/20, що набрало законної сили та обставини яких не підлягають доказуванню згідно ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України.
На виконання вказаного рішення суду ГУ ПФУ в Сумській області позивачу проведено перерахунок та виплату довічного грошового утримання, як судді у відставці, та нараховано до виплати суму у розмірі 608 315,90грн., виплату якої проведено позивачу 18.10.2024, що вбачається з листа відповідача та підтверджується випискою по банківському рахунку позивача і списком на зарахування позивачу коштів (а.с.17, 27, 35). Вказане відповідачем не заперечувалося. 
Позивач, вважаючи, що їй протиправно разом з виплатою на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі №480/5152/20 не було виплачено компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, звернулася до ГУ ПФУ в Сумській області із відповідною заявою, однак відповідач листом повідомив, що оскільки питання здійснення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці було предметом розгляду у суді, а згідно з рішенням суду у справі № 480/5152/20 зобов`язань про нарахування компенсації не визначено, та рішення суду від 11.09.2020 у справі №480/5152/20 виконано у межах покладених зобов`язань, і підстави для нарахування компенсації втрати частини доходів відсутні (а.с.15-17).
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено строки виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 по 30.11.2020 та дійшов висновку, що позивач має право на виплату їй компенсації втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати щомісячного довічного грошового утримання за вказаний період, за період з 01.12.2020 до 18.10.2024 - день фактичної виплати заборгованості.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».
Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне грошове утримання; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Відповідно до статті 4 цього Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Відповідно до статті 6 цього Закону компенсацію виплачують за рахунок:
- власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян;
- коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету;
- коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.
З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159).
Пунктами 2, 3 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Згідно із пунктом 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Із вищезазначеного правового регулювання можна зробити висновок, що основною умовою для виплати компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.
Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).
Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Аналогічну правову позицію сформовано Верховним Судом в постанові від 21.08.2023 у справі № 460/6767/20.
При цьому колегія суддів ураховує висновок Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, сформований у пункті 29 постанови від 02.04.2024 у справі № 560/8194/20, про те, що умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів - пенсії та нарахування доходів (у тому числі, за рішенням суду). А виплата компенсації втрати частини доходів повинна здійснюватися у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості.
Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Використане у статті 3 Закону №2050 та в пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
При цьому зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку № 159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.
Судом встановлено, що позивачці, на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі № 480/5152/20, виплачено нараховане щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 по 30.11.2020 - 18.10.2024, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та визнається відповідачем. 
З огляду на викладене, оскільки з вини відповідача не було вчасно нараховано та виплачено позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 по 30.11.2020 та таке відбулось 18 жовтня 2024 року без виплати суми компенсації, а невиплата позивачці суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснена виплата заборгованості є порушенням її права на отримання такої компенсації, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. 
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для нарахування і виплати компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, є необґрунтованими та спростовуються висновками суду у цій справі.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. 
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 по справі № 480/894/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		С.П. Жигилій 	
Судді	   	Т.С. Перцова   Я.В. П`янова