Єдиний унікальний номер справи 333/2357/25
Номер провадження 1-кп/333/350/26

ВИРОК
іменем України
29 січня 2026 року        м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя у порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження №12025000000000101 від 15 січня 2025 року відносно:
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Орлове, Мелітопольського району, Запорізької області, громадянки України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимої,
за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, - 
ВСТАНОВИВ:
Після остаточної військової окупації території Мелітопольського району Запорізької області, представниками збройних формувань Російської Федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.
Так, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, громадянка України ОСОБА_5 , перебуваючи у не встановленому досудовим розслідуванням місці на території села Світлодолинське Мелітопольського району Запорізької області достовірно володіючи інформацією, що з 24 лютого 2022 року підрозділами збройних сил та інших військових формувань російської федерації, здійснено повномасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна та розуміючи, що вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, свідомо та добровільно прийняла рішення у період воєнного стану вчинити умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) та окупаційній адміністрації держави-агресора з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень і дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави агресора, а також встановленні окупаційного режиму на тимчасово захопленій території села Світлодолинське Мелітопольського району Запорізької області.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 обіймаючи посаду вчителя філії Світлодолинська гімназія Терпінівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «Джерело» Терпінівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, після повної окупації військовослужбовцями збройних сил російської федерації території вищевказаної громади, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, завідомо розуміючи, що окупаційна адміністрація держави-агресора незаконно зареєструвала навчальний заклад за законами держави-агресора, добровільно погодилась на співпрацю з окупаційною владою російської федерації, зокрема на їх пропозицію обійняти посаду, пов`язану з організацією освітнього процесу і 30.01.2023 добровільно, за власною згодою призначена директором державної бюджетної установи загальноосвітньої організації Запорізької області «Світлодолинської середньої загальноосвітньої школи №17» Мелітопольського району, яка розташована за адресою: Запорізька область, Мелітопольський муніципальний округ, с. Світлодолинське, вул. Шкільна, 14.
Таким чином, ОСОБА_5 , 30.01.2023 окупаційною владою призначена на посаду директора державної бюджетної установи загальноосвітньої організації Запорізької області «Світлодолинської середньої загальноосвітньої школи №17» Мелітопольського району та отримала повноваження з виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій щодо діяльності цього закладу.
Використовуючи отримані повноваження ОСОБА_5 , організувала діяльність очолюваного нею закладу та забезпечила організацію освітнього процесу російською мовою за освітніми стандартами та навчальними планами російської федерації, із повним виключенням з освітнього процесу вимог до обов`язкових результатів навчання, визначених державними стандартами повної загальної середньої освіти України та здійснювала контроль за виконанням освітніх програм.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про освіту» освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства.
Статтею 1 Закону України «Про повну загальну середню освіту» визначено, що державні стандарти повної загальної середньої освіти - документи, що визначають загальні обсяги навчального навантаження здобувачів початкової, базової середньої, профільної середньої освіти, вимоги до їх компетентностей і до згрупованих за відповідними освітніми галузями обов`язкових результатів навчання, яких вони мають досягти на відповідному рівні повно загальної середньої освіти.
Так, Державним стандартом початкової освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 21 лютого 2018 року № 87 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2019 року № 688) передбачено, що метою початкової освіти є всебічний розвиток дитини, її талантів, здібностей, компетентностей та наскрізних умінь. До ключових компетентностей, серед іншого належать: вільне володіння державною мовою, спроможність діяти як відповідальний громадянин та брати повноцінну участь у громадському та суспільному житті, спираючись на критичне оцінювання основних подій національної, європейської та світової історії, а також повагу до прав людини та верховенства права, цінування культурного розмаїття різних народів та ідентифікацію себе як громадянина України.
Також, Державним стандартом базової середньої освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 898, визначено, що метою базової середньої освіти є розвиток природних здібностей, інтересів, обдарувань учнів, формування компетентностей, необхідних для їх соціалізації та громадянської активності, виховання відповідального, шанобливого ставлення до родини, суспільства, навколишнього природного середовища, національних та культурних цінностей українського народу. Реалізація мети базової середньої освіти ґрунтується на таких ціннісних орієнтирах, як формування в учнів активної громадянської позиції, патріотизму, поваги до культурних цінностей українського народу, його історико-культурного надбання і традицій, державної мови, плекання в учнів любові до рідного краю.
Натомість ОСОБА_5 , співпрацюючи з окупаційною владою, у період воєнного стану вчинила умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) та окупаційній адміністрації держави-агресора з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень і дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави агресора, діючи умисно на шкоду суверенітетові, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, запровадила у державній бюджетній установі загальноосвітнього закладу державної бюджетної установи загальноосвітньої організації Запорізької області «Світлодолинської середньої загальноосвітньої школи №17» Мелітопольського району, освітній процес, який повністю протирічить меті як початкової так і базової середньої освіти в Україні та який формуватиме знання, інші компетентності та світогляд здобувачів освіти спрямовані на возвеличення держави-агресора - російської федерації, її історичної ролі та відповідно заперечення існування культурних цінностей українського народу, його історико-культурних надбань і традицій, української мови, що має своєю кінцевою метою збуджувати агресію та ненависть до України.
Продовжуючи злочинний умисел ОСОБА_5 , з метою підтримки дій окупаційної влади російської федерації, 14.06.2024 організувала та прийняла участь у постановочному відео для пропагандистських засобів масової інформації окупаційної влади, у телеграм каналі «За! ТВ Новини Запорізької області», що підтверджується публікацією за участі ОСОБА_5 , про спортивний марафон який проводиться другий рік поспіль під назвою «сила росії» під керуванням координатора держави-агресора регіонального федерального проекту «дитячий спорт» по Запорізькій області. В інтерв`ю ОСОБА_5 , додала що повернення Запорізької області до складу росії змінить життя на краще, чим також завдала шкоди державній та інформаційній безпеці України.
Отже, громадянка України ОСОБА_5 , усвідомлюючи злочинний характер та суспільну небезпечність своїх дій, у період воєнного стану вчинила умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) та окупаційній адміністрації держави-агресора з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень і дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави агресора на теперішній час займає посаду директора державної бюджетної установи загальноосвітньої організації Запорізької області «Світлодолинської середньої загальноосвітньої школи №17» Мелітопольського району.
Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.111-2 КК України, як вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень і дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави агресора.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_5 (in absentia), яка показань суду не надавала та будь-яких клопотань від останньої на адресу суду також не надходило.
Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника ОСОБА_4 , який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Донецькій та Запорізькій областях.
Повістки про виклик обвинуваченої ОСОБА_5 , а також інформацію про складання певних процесуальних документів у даному кримінальному провадженню надсилались та публікувались відповідно до вимог ст.323 КПК України.
Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , належним чином повідомленої про проведення відносно неї досудового розслідування та здійснення судового розгляду, від реалізації свого права предстати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про його намір ухилитися від кримінальної відповідальності.
В той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченою і з`ясувати в неї правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченої ОСОБА_5 під час судового розгляду та висловлював свою позицію з приводу недоведеності вини останньої у даному кримінальному провадженні.
Судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного кримінального провадження, що тимчасова окупація з боку Російської Федерації частини території України (у т.ч. м. Мелітополя, Запорізької області), яка розпочалася із збройної агресії 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення збройних сил Російської Федерації на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку Російської Федерації частини території України є загально відомими фактами, які не потребують окремого судового доказування.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, надані прокурором під час судового розгляду, безпосередньо допитавши свідків, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, повністю підтверджується такими доказами: 
- показаннями свідка ОСОБА_6 яка суду пояснила, вона працює вчителем Терпінівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «Джерело» Терпінівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області. 
До повномасштабного вторгнення вона проживала в с.Новодолинське Мелітопольського району де працювала вчителем Новодолинського навчального закладу, де також працювала заступником цього навчального закладу ОСОБА_5 , з якою вона особисто знайома.
Після повномасштабного вторгнення ОСОБА_5 пішла на співпрацю з окупованою владою та добровільно очолила «Світлодолинську середню загальноосвітню школу №17» Мелітопольського району.
Вона впевнена, що ОСОБА_5 добровільно погодилася на співпрацю з окупованою владою та добровільно очолила вищезазначений навчальний заклад;
- даними протоколу огляду від 24.08.2024, під час якого оглянуто інформацію, розміщену у мережі Інтернет, а саме телеграм каналу «Официальный телеграмм-канал За! ТВ», за участі ОСОБА_5 , про спортивний марафон який проводиться другий рік поспіль під назвою «сила росії» під керуванням координатора держави-агресора регіонального федерального проекту «дитячий спорт» по Запорізькій області. «В інтерв`ю ОСОБА_5 , додала що повернення Запорізької області до складу росії змінить життя на краще»; 
- даними протоколу огляду від 24.08.2024, під час якого оглянуто інформацію, розміщену у мережі Інтернет, а саме веб-ресурс Чеккю, на якому зазначено, що 30.01.2023 року Директором ГБУ ОО ЗО «Светлодолинская СОШ №17» ОСОБА_7 призначено гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- висновком експерта №СЕ-19/111-24/53675-ФП від 18.12.2024, відповідно до якого у зображеннях особи жіночої статі у відео файлах «бб 10.06.2024 Сила России» на диску для лазерних систем зчитування та у зображенні особи жіночої статі у картці Державної міграційної служби України на ім`я гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 наданій в якості порівняльного зразка, зображена одна та сама особа; 
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з додатками від 16.08.2024 з якого вбачається, що свідок ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_5 , яка добровільно, за власною згодою призначена директором державної бюджетної установи загальноосвітньої організації Запорізької області «Світлодолинської середньої загальноосвітньої школи №17» Мелітопольського району, яка розташована за адресою: Запорізька область, Мелітопольський муніципальний округ, с. Світлодолинське, вул. Шкільна, 14.
Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).
За таких обставин, вказані досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України. 
Вищевказані показання свідка та дані оглянутих ДВД - дисків, висновку експерта узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.
Крім того, під час судового розгляду було досліджено характеризуючи обвинуваченої ОСОБА_5 відомості, а також досліджені такі документи:
- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №12025000000000101 від 15.01.2024;
- постанова про призначення групи прокурорів, які мають повноваження у кримінальному провадженні №12025000000000101;
- постанова про створення групи слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №12025000000000101;
- постанови прокурора про виділення матеріалів досудового провадження;
- постанови прокурора про об`єднання матеріалів досудового провадження;
- повідомлення про вчинення кримінального правопорушення у порядку ст.214 КПК України;
- постанови про доручення проведення слідчих (розшукових) дій;
- повідомлення про виклик та про підозру ОСОБА_5 про завершення досудового розслідування у газетах «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора України;
- ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №12025000000000101 відносно ОСОБА_5 ; 
- ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави; 
Відомості, встановлені у зазначених документах, не є доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України. 
Водночас, ці дані свідчать про дотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню. 
Суд критично ставиться до твердження захисника ОСОБА_4 , що фактично під час судового розгляду не доведено винуватість ОСОБА_5 в інкримінованому кримінальному правопорушенні.
Так, свідок ОСОБА_6 зазначила, що вони особисто знайома з ОСОБА_8 , яка добровільно обійняла посаду директора державної бюджетної установи загальноосвітньої організації Запорізької області «Світлодолинської середньої загальноосвітньої школи №17» Мелітопольського району.
Фактичним даними, що містяться протоколах огляду та впізнання свідка, висновком експерта, які з урахуванням відсутності доказів, що підривають довіру до них, узгоджуються із встановленими судом обставинами вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. 
Судом обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено. 
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким злочином, суспільну небезпечність та характер скоєного злочину, особу обвинуваченої: раніше не судима, має постійне місце мешкання, її вік та здоров`я (не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра). 
Враховуючи особистість ОСОБА_5 , конкретні обставини кримінального провадження, факт відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченої можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства – в місцях позбавлення волі. Суд вважає за необхідне ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі, у межах передбачене санкцією ч.1 ст.111-2 КК України.
На переконання суду, призначення обвинуваченому ОСОБА_5 такого покарання буде справедливим, співмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Санкцією ч.1 ст.111-2 КК України передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. 
Приймаючи рішення про призначення ОСОБА_5 додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах влади, місцевого самоврядування та підприємствах, установах, організаціях створених органами влади та місцевого самоврядування, суд враховує, що вказане додаткове покарання є обов`язковим у санкції вказаної статті. 
Крім того, ОСОБА_5 скоїла злочин, об`єктом якого є основи національної безпеки України. Обвинувачений своїми діями фактично допомагав державі-агресору створити певну вертикаль незаконного органу влади і фактично вчинив злочин проти незалежності, суверенітету та територіальної цілісності нашої держави. Виходячи з цього, суд приймає рішення про призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які органах державної влади України.
Також, суд при прийняття рішення враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.
З вказаних правових висновків вбачається, що не є перешкодою для призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та обставина, що обвинувачений на момент ухвалення вироку не працює на певній посаді та не проводить діяльність, з використанням можливостей якої (яких) він вчинив кримінальне правопорушення. 
В даному випадку буде справедливим та співмірним покарання особі, яка визнана винуватою у здійсненні колабораційної діяльності, яке унеможливить певний період часу у майбутньому бути представником державної влади в Україні. 
Крім того, санкцією ч.1 ст.111-2 КК України передбачено таке додаткове покарання як конфіскація майна. 
Згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.
Враховуючи, що на стадії досудового розслідуванні та під час судового розгляду встановлено майно, що належить обвинуваченій ОСОБА_5 , суд призначає останній покарання у виді конфіскації всього її майна.
Рішень з приводу застосування, продовження, зміни запобіжних заходів відносно обвинуваченої ОСОБА_5 судом не приймалося. 
Процесуальні витрати, речові докази та цивільний позов у даному кримінальному провадженню відсутні. 
Керуючись ст.ст.297-1,323,369-371,374,376,395 КПК України, суд - 

УХВАЛИВ
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України та призначити їй покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах влади, місцевого самоврядування та підприємствах, установах, організаціях створених органами влади та місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного їй майна. 
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного її затримання. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. 
Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя            ОСОБА_1