Справа № 462/8765/25

ПОСТАНОВА

13 січня 2026 року, Залізничний районний суд міста Львова у складі судді Ліуша А.І., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Дячука В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,      громадянина України, проживаючого за адресою     АДРЕСА_1 

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України пАП, -
В С Т А Н О В И В :

29 жовтня 2025 року о 22 год. 00 хв., в м. Львові на вул. Сяйво-Городоцька, 154, ОСОБА_1 , керував автомобілем Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку.
ОСОБА_1 , та його адвокат в судовому засіданні вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності не визнали, та вважають, що матеріали справи не містять жодного належного, допустимого та достовірного доказу винуватості ОСОБА_2 , з огляду на наступне. Згідно п.3 Розділу 1 Інструкції огляд на стан сп?яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп?яніння згідно з ознаками такого стану. Однак, як встановлено із зібраних матеріалів, зокрема, даними відеозйомки № 471356, а саме даних на яких зображений ОСОБА_1 , під час його спілкування, у нього відсутні ознаки алкогольного сп?яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Впродовж всього спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 поводився коректно та толерантно. Також, як вбачається з даних відеозапису, що ОСОБА_1 , повідомляє працівникам поліції, що він є старшим інструктором групи моделювання відділу підготовки підрозділів військової частини військової частини НОМЕР_2 у званні підполковника, який приймав участь у бойових діях, нещодавно повернувся з фронту та має, зокрема контузії. Вказані обставини, а саме тривала участь в бойових діях, при проведенні спеціальних військових операцій підполковника ОСОБА_1 , наявність у нього контузій, його вік, нетривале перебування у мирних умовах, вечірній час, а також необхідність прийняття ліків, обумовило поведінку ОСОБА_1 , при спілкуванні з працівниками поліції. Вказав, що працівники поліції всупереч положенню п.5 Розділу 2 не інформували ОСОБА_1 , про можливість та порядок застосування спеціального технічного засобу на місці. Також, вказав, що згідно оглянутого СД-диску, відеозйомка не є безперервною та містить епізодичний характер, що суперечить вимогам Інструкції. Крім цього, з даних відео зйомки вбачається, що працівники поліції, з незрозумілих причин, тривалий час з 22:03 год. 29.10.2025 року по 23:02 год. 29.10.2025 року не лише не складали протокол про вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП але і не повідомляли про наявність в нього ознак сп?яніння. Крім цього, працівники поліції не відзначили наявність свідка, а саме ОСОБА_3 , не опитали його з приводу вчинення правопорушення ОСОБА_1 . Таким чином, ОСОБА_1 , не відмовлявся від проходження огляду на стан сп?яніння на місці, йому не було про це повідомлено та роз`яснено працівниками поліції, а відтак у ОСОБА_1 відсутні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Враховуючи вищевикладене, провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, просив закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що у діях ОСОБА_1 , наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України пАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість січня реакції, що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №497886, відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, рапортом, направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій. 
Під час розгляду справи, судом було безпосередньо досліджено наявні в матеріалах справи відеозаписи, зокрема відеозаписи на clip-1-3, за результатами перегляду яких суд дійшов висновку, що окрім факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, у його діях також був наявний склад іншого адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим і було здійснено зупинку транспортного засобу працівниками поліції. Так, відповідно до постанови серії ЕНА № 6044178 ОСОБА_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, при цьому з 22 год. 03 хв. до 23 год. 02 хв. працівниками поліції здійснювався розгляд зазначеної адміністративної справи. За таких обставин, суд не приймає пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його адвоката, про те, що працівники поліції безпідставно та з незрозумілих причин упродовж зазначеного часу не складали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та не повідомляли його про наявність ознак сп`яніння, оскільки з досліджених матеріалів справи вбачається, що в цей проміжок часу працівники поліції здійснювали процесуальні дії з розгляду іншого адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 .
Також суд звертає увагу, що на відеозаписі clip-4 о 04:42, працівниками поліції, на виконання вимог п. 3 Розділу I Інструкції, чітко та зрозуміло роз`яснено ОСОБА_1 підстави, з яких у поліцейських виникли обґрунтовані підозри щодо його перебування у стані сп`яніння. Зокрема, працівником поліції зазначено такі ознаки, як: порушення мови та порушення координації рухів. Надалі, на відеозаписі clip-4 о 04:54, ОСОБА_1 , запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в умовах медичного закладу. Однак замість надання чіткої відповіді по суті запропонованого огляду ОСОБА_1 , почав ухилятися від її надання та просити працівників поліції не пропонувати йому проходження відповідних оглядів, що підтверджується відеозаписами clip-4 у проміжках часу 04:54–06:46 та 07:08.
На відеозаписі clip-4 о 06:46 працівниками поліції повторно, у коректній та зрозумілій формі, запропоновано ОСОБА_1 , пройти огляд на визначення стану сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, що свідчить про дотримання поліцейськими встановленої процедури та відсутність будь-якого примусу з їх боку.
Крім того, на відеозаписі clip-4 о 08:56 ОСОБА_1 , знову запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння у передбачений законом спосіб, на що він вже чітко, однозначно та безумовно відмовився, що зафіксовано засобами відеозапису.
Наведені відеозаписи у своїй сукупності повністю спростовують позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про те, що працівники поліції всупереч вимогам п. 5 Розділу II Інструкції не інформували ОСОБА_1 , про можливість та порядок застосування спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, а також про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Досліджені судом відеозаписи свідчать про протилежне, а саме про неодноразове належне роз`яснення працівниками поліції відповідних процедур та усвідомлену відмову ОСОБА_1 від їх проходження.
Так, на відеозаписі clip-4 о 10:26 ОСОБА_1 , після попередньої розмови з колегою, самостійно підійшов до працівників поліції та чітко заявив про свою відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Після того як працівником поліції йому було додатково роз`яснено правові наслідки такої відмови, ОСОБА_1 підтвердив, що ці наслідки йому відомі. Надалі, на відеозаписі clip-4 о 10:44, ОСОБА_1 , роз`яснено його процесуальні права, що свідчить про дотримання поліцейськими вимог КУпАП.
Окремо суд зазначає, що на відеозаписі clip-4 о 06:57 ОСОБА_1 , сам повідомляє про те, що раніше працював в поліції, а отже, з урахуванням його професійного досвіду, він об`єктивно повинен був усвідомлювати як правові наслідки керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, так і наслідки відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, що додатково свідчить про усвідомлений характер його відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.
Також суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначає, що на відеозаписах № 471356, на яких зафіксовано його спілкування з працівниками поліції, нібито відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Суд звертає увагу, що сам ОСОБА_1 не пояснив, яким чином суд мав би встановити наявність або відсутність запаху алкоголю з порожнини рота виключно за допомогою відеозапису. Водночас, суд зазначає, що порушення мови та координації рухів чітко простежуються протягом всього переглянутого відеозапису, що було безпосередньо встановлено під час його дослідження.
Також суд звертає увагу на взаємо-суперечливий характер пояснень ОСОБА_1 , які надавалися ним в ході розгляду справи. Так, спочатку особа, що притягається до адміністративної відповідальності, стверджувала про відсутність у працівників поліції будь-яких законних підстав для проведення огляду на визначення стану сп`яніння, фактично заперечуючи наявність у нього відповідних ознак. Водночас, надалі ОСОБА_1 змінив свою позицію та почав пояснювати особливості своєї поведінки прийманням лікарських препаратів, а також перебуванням на військовій службі, участю у бойових діях та пов`язаними з цим наслідками для стану здоров`я. Зазначені пояснення є взаємовиключними за своїм змістом, оскільки в разі відсутності підстав для проведення огляду не виникає необхідності у додатковому обґрунтуванні власної поведінки зовнішніми факторами. 
Також суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_1 , про те, що його поведінка під час спілкування з працівниками поліції була зумовлена тривалою участю в бойових діях, наявністю контузій, віком, нетривалим перебуванням у мирних умовах, вечірнім часом та необхідністю прийняття лікарських препаратів. Зазначені обставини жодним чином не пояснюють, чому за наявності таких причин ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, адже у разі його проходження, негативний результат огляду міг би повністю підтвердити відсутність стану сп`яніння та обґрунтованість його пояснень. Відтак, наведена позиція є внутрішньо суперечливою та на переконання суду, спрямована виключно на уникнення адміністративної відповідальності. 
Крім того, судом не приймаються до уваги твердження ОСОБА_1 , про те, що відеофіксація не є безперервною та має епізодичний характер, що начебто суперечить вимогам Інструкції. Вказані доводи не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відеозаписи охоплюють події від моменту зупинки транспортного засобу до моменту оформлення протоколу за ст. 130 КУпАП. Окремо суд звертає увагу, що на відеозаписі clip-4 о 08:20 ОСОБА_1 , сам просить працівників поліції припинити відеофіксацію їх розмови, натякаючи на можливість «домовитися».
Також, на вказаному фрагменті відео чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 , пропонує працівникам поліції залишити транспортний засіб і більше цього дня за кермо не сідати. За таких обставин суду є незрозумілим, з яких причин у разі відсутності стану сп`яніння ОСОБА_1 , сам пропонує добровільно залишити автомобіль та припинити керування ним. 
Крім того, суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не зафіксували наявність свідка ОСОБА_3 , та не опитали його щодо обставин вчинення правопорушення, оскільки під час розгляду справ про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП, положення КУпАП, не містить обов`язкової вимоги щодо допиту свідків за наявності належних та допустимих доказів, зокрема відеофіксації події. 
Крім того, в ході розгляду справи було допитано свідка ОСОБА_3 , який повідомив, що 29 жовтня 2025 року він їхав разом з ОСОБА_1 , на автомобілі Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 . Так, вказав, що перед ними їхало брудне авто і ОСОБА_1 , виріши його об`їхати. Дійсно, обгін міг бути з порушенням тому їх зупинили працівники поліції. Вказав, що поліція жодних ознак сп`яніння не назвала, і пройти огляд на визначення стану сп`яніння не пропонувала ОСОБА_1 , ні на місці зупинки транспортного засобу ні в лікарні. Вказав, що йому відомо, що в той день ОСОБА_1 , не вживав спиртні напої. 
Однак суд не може прийняти до уваги пояснення свідка ОСОБА_3 , оскільки вони не знаходять свого підтвердження у сукупності досліджених у судовому засіданні доказів та повністю спростовуються наявними у матеріалах справи відеозаписами. Зокрема, на відеозаписах чітко вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 , прямо та неодноразово повідомлено про наявність у нього ознак стану сп`яніння, а також неодноразово запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Вказані обставини прямо суперечать твердженням свідка про те, що поліція не називала ознак сп`яніння та не пропонувала проходження огляду. За таких умов суд розцінює пояснення ОСОБА_3 як такі, що мають вибірковий характер, не відповідають фактичним даним справи та спрямовані на виправдання дій ОСОБА_1 з метою уникнення ним адміністративної відповідальності. 
Крім того, твердження свідка про те, що йому відомо про невживання ОСОБА_1 , спиртних напоїв у вказаний день, не підтверджене жодним належним і допустимим доказом, як і відсутні будь-які докази того, що свідок перебував разом з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом всього дня та міг об`єктивно стверджувати про його поведінку та спосіб життя у зазначений день. 
Окремо суд звертає увагу на те, що з досліджених відеозаписів чітко вбачається, що саме зі свідком ОСОБА_3 . ОСОБА_1 , радився щодо доцільності та наслідків проходження огляду на визначення стану сп`яніння, після того як працівники поліції запропонували йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі, що додатково свідчить про обізнаність його з ситуацією та про спробу узгодження позиції для захисту ОСОБА_1 .
Також, суд звертає увагу на те, що пояснення вказаного свідка не відповідають дійсності і в частині підстав для зупинки транспортного засобу. Так, свідок зазначив, що 29 жовтня 2025 року він їхав разом з ОСОБА_1 , на автомобілі Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 . Так, вказав, що перед ними їхало брудне авто і ОСОБА_1 , виріши його об`їхати. Однак, згідно постанови серії ЕНА № 6044178 ОСОБА_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме, за порушення вимоги дорожнього знаку 5.16 рухаючись в лівій смузі, ОСОБА_1 , здійснив рух прямо при дозволеному русі ліворуч. 
Відтак, на переконання суду, наведені свідком пояснення є непереконливими та не відповідають об`єктивним обставинам справи, оскільки вони очевидно спрямовані на виправдання поведінки особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Таким чином, показання свідка не можуть бути прийняті судом як достовірні та не впливають на оцінку доказів в справі.
З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що наявні в матеріалах справи докази, у своїй сукупності є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Обставини, на які посилається особа, що притягається до адміністративної відповідальності та його адвокат, не спростовують встановлених судом фактів. Відтак, підстави для закриття провадження у справі за відсутністю події або складу адміністративного правопорушення відсутні.
При цьому, судом враховується те, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійним складом злочину, передбаченого ст. 130 КУпАП. В той же час, керування в стані наркотичного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Зокрема, у стані сп`яніння істотно знижується увага водія та швидкість його реакції, що зумовлює загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого водія та власності третіх осіб. Саме ця обставина і зумовила прийняття законодавцем Закону, яким було посилено відповідальності за керування в стані сп`яніння.
Накладаючи адміністративне стягнення, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, а також враховуючи всі заслуги ОСОБА_1 , як військовслужбовця, те, що обставини, які обтяжують відповідальність відсутні, суд приходить до переконання, про необхідність визначення мінімально можливого покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення,у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 221, 268, 283, 284 Кодексу України пАП, - 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 130 Кодексу України пАП та оштрафувати на 17000 /сімнадцять/ тисяч гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 /один/ рік.

Стягнути з  ОСОБА_1 665 /шістсот шістдесят п`ять/ гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:      А.І. Ліуш