Виноградівський районний суд Закарпатської області 
______________________________________________________________
Справа № 299/2985/25 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.01.2026 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі судді Леньо В.В., розглянувши матеріали, які поступили від відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 355119 від 08.06.2025 року, складеному відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП вказано, що 08.06.2025 року о 08 год. 35 хв. в м. Виноградів по вул. О.Гандери, біля будинку №25 водій ОСОБА_1 керував мопедом марки Пежо Спітфайтер керував в стані алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду як на місці так і встановленому законодавством порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягуваний до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Однак до суду подав письмове заперечення (а.с.49-51), доводи якого зводяться до того, що зазначеним у протоколі мопедом не курував. Мопед стояа нерухомо пед його будинком в м.Виноградів по вул.О.Гандери, 25, де він проживає.
Працівники поліції зупинилися біля будинку, спитали чий мопед, на що він відповівЮ що мопед його. Після відносно нього склали протокол. Так як юридично не обізнаний з юридичними тонкощами підписав документи, де просили працівники поліції.
Працівники поліції повинні були фіксувати дії на відеокамери і при перегляді можна буде встановити, що в дійсності він мопедом не керував. 
Вважає, що вимог закону не порушував. Протокол щодо нього скалдено безпідставно.

Дослідивши матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 355119 від 08.06.2025 року, складеному відносно ОСОБА_1 за ч.1 статті 130 КУпАП, та додані до нього документи, дослідивши відеозапис з боді камер працівника поліції, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить:
1) об`єкт правопорушення – суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення;
2) об`єктивну сторону – конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил;
3) суб`єкт правопорушення – конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку;
4) суб`єктивну сторону складу – ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності.
Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
У відповідності до вимог ст. 7 ч. 1 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.
Згідно з положенням КУпАП, підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.
Статтею 130 КУпАП встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адмінвідповідальність про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП вказано, що 08.06.2025 року о 08 год. 35 хв. в м. Виноградів по вул. О.Гандери, біля будинку №25 водій ОСОБА_1 керував мопедом марки Пежо Спітфайтер керував в стані алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду як на місці так і встановленому законодавством порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи не містять беззаперечного підтвердження того факту, що 08.06.2025 року о 08 год. 35 хв. в м. Виноградів по вул. О.Гандери, біля будинку №25 керував мопедом марки Пежо Спітфайтер в стані алкогольного сп`яніння, та відмовився пройти огляд у всановленому порядку на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР та за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортній засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до п. 2, 3, 6 Розділу 1 та п. 6 розділу 2 Інструкції «про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735(надалі по тексту - Інструкція № 1452/735).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка стала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі
Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (далі - Порядок 1103).
Відповідно до п. 3,4,5 Порядку 1103 Огляд проводиться поліцейським неї місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в уазі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп 'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
Згідно п. 6 Порядку 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
П. 7 Порядку № 1103 передбачено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Відповідно до п. 8. Порядку № 1103 у разі відмови водія транспоутного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Як вбачається з матеріалів справи, доказу зупинки водія ОСОБА_1 під час керування ним транспортного засобу та доказу керування транспортним засосбом вказаною особою матеріали справи не містять.
ОСОБА_1 факт керування вказаним транспортним засобом заперечує.
Доводи притягуваного до адмінвідповідальності ОСОБА_1 про те, що мопед стояв біля його будинку нерухомо узгоджуються з поясненнями, зафіксованими на боді камеру. Крім того, місце вчинення адміправопорушення у протоколі зазначено АДРЕСА_1 – тобто за місце проживання ОСОБА_1 . 
За вказаних обставин пояснення ОСОБА_1 про те, що мопед стояв перед будинком нерухомо, незаведений і він ним не керував є цілком логічними, оскільки протокол складено саме біля його будинку.

Так, в матеріалах справи наявний DVD - диск, на якому містяться файли, а саме відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, на якому факт керування сопедом ОСОБА_1 та факт його зупинки не зафіксовано.
Надані відеоматеріали є неповними, не повністю відображають події, що відбувались у вказаний період та відео фіксація не була безперервною. 
Відтворені відеозаписи дійсно містять факт пропонування ОСОБА_1 пройти освідчення, і зазначено про складання протоколу.
Разом з тим притягуваного не роз`яснено наслідки відмови від проходження. 
Однак факт здійснення руху транспортним засобом чи керування ним, матеріали справи не містять. Відтак пропозиція проходження огляду та відмова від такого, за відсутності доказу керування транспортним засобом складу адмінправопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не утворюють.
Крім того, складений протокол відносно ОСОБА_1 містить логічне заперечення, оскільки йому вміняється порушення п.2.5 ПДР (відмова ві проходження огляду на стан сп`яніння), а в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння і відмовився від огляду, що врекгулбовується п.2.9 ПДР (заборона керування водієм транспорного засобу у стані алкогольного сп`яніння).

Відповідно до ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року №100, поліція використовує технічні засоби - нагрудні відеокамери (відеореєстратори).
Згідно п. 1.3 Розділу І Інструкції використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, потиканим гарантувати чесність, відкритість та антикорущійну спрямованість діяльності патрульної поліції.
Відповідно до п. 3.3. Розділу III вищенаведеної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.
Згідно п. 3.5 Розділу III Інструкції після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.
На DVD диску містяться відео файли із окремими фрагментами відео з місця події.
Всупереч вимогам п.п. 3.3 та 3.5 Інструкції «про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, відеозапис є не суцільним, відеозапич розпочато не з початку події.
Оскільки матеріали справи не містять беззаперечного підтвердженя, що 08.06.2025 року о 08.35 год. в м. Виноградів по вул. О.Гандери, 25 водій ОСОБА_1 керував мопедом, відмова особи у проходженні огляду на стан сп`яніння не утворює складу ч.1 ст.130 КУпАП.
Матеріали справи не містять доказу відсторонення особи від керування транспортним засобом та доказу керування транспотним засобом однозначно ставлять під сутнів легимтимність процедури.
Матеріали складено формально. 

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Національну поліцію України" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.
Таким чином, працівники поліції повинні діяти лише в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений законом.
Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
У пунктах 24 і 26 Рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та пункті 23 Рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.88, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.98, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.06, «Шабельник проти України» від 19.02.09, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Крім того, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Зі змісту положень ч.1 ст.130 КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону даного правопорушення складає, зокрема, встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, відповідно до постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року, керуванням транспортного засобу є саме виконання функцій водія під час руху транспортного засобу.
Однак, у суду відсутня можливість встановити чи дійсно ОСОБА_1 керував транспортним засобом на час звернення до нього працівників, оскільки з наданих до суду доказів не вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 та/або керування останнім будь-яким іншим транспортним засобом.
Вищевикладене виключає таку ознаку об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом.
Тому, суд приходить до висновку, що в його діях відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначене в своїй сукупності дає підстави суду дійти висновку про недоведеність вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та порушення п.2.5 ПДР України, відтак провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП, суд,-  

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду, через місцевий суд.  

Суддя  	В. В. Леньо