Справа № 420/33599/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Гур`євої К.І., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5; код ЄДРПОУ 44069166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.05.2025 року №21356/15-32-24-04-20, №21352/15-32-24-04-20, №21350/15-32-24-04-20, №21351/15-32-24-04-20, №21355/15-32-24-04-20, – 
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5; код ЄДРПОУ 44069166), в якій позивач просить: 
визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №21356/15-32-24-04-20, №21352/15-32-24-04-20, №21350/15-32-24-04-20, №21351/15-32-24-04-20, №21355/15-32-24-04-20 від 06.05.2025 року.
Ухвалою від 06.10.2025 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. 
13.10.2025 року (вх. №107151/25) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів.
22.10.2025 року (вх. №ЕС/110931/25) представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позов.
15.12.2025 року (вх. №ЕС/131828/25) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про долучення доказів.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами позапланової перевірки складено акт, висновки якого базуються на припущеннях і не враховують докази та відомості у періоді, який перевірявся, та, відповідно, донарахування податкових зобов`язань та покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафних санкцій є безпідставним та таким, що суперечить чинному законодавству. 
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що останній діяв у межах наданих їм повноважень, відповідно до Закону, та у спосіб і в порядку визначеному ним, у зв`язку з чим, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).
За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви ОСОБА_1 окружному адміністративному суду. 
Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі пп.20.1.4 п.20.1. ст.20, пп.75.1.2, п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI із змінами та доповненнями (далі Кодекс) на підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 07.02.2025 №1396-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 », проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи – платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі ФОПП ОСОБА_1 ) з питань своєчасності достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих платником податків за період з 01.01.2021 року по 31.12.2022 року.
Копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 07.02.2025 № 1396-п, а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 10.02.2025 року №262/15-32-24-04-14, було направлено засобами поштового зв`язку «Укрпошта» (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) 10.12.2025 року (№ 0601110911924) згідно вимог п. 42.2 ст.42 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями) на податкову адресу ОСОБА_1 .
Листом Державної податкової служби України від 02.10.2024 № 27331/7/99-00-24-04 03-07 (вх. Головного управління ДПС в Одеській області № 4218/8 від 02.10.2024) надіслано інформацію, надану компетентним органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, відповідно до якої громадянка ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) отримала дохід від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans протягом 2021-2022 роках у загальній сумі 17 739,00 доларів США, у тому числі: протягом 2021 у сумі 5 665,00 доларів США та протягом 2022 року – 12 074,00 доларів США.
Головним управлінням ДПС в Одеській області засобом поштового зв`язку фізичній особі – платнику податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) надіслано запит від 28.10.2024 №14387/КПР/15-32-24-04-06 щодо надання пояснень та копій первинних документів, щодо походження грошових коштів та інформацію щодо їх оподаткування.
Запит Головного управління ДПС в Одеській області від 28.10.2024 №14387/КПР/15 32-24-04-06 платником - не отримано. Рекомендований лист з повідомленням поштового відправлення оператора «Укрпошта» повернено до контролюючого органу 15.11.2024 з позначкою «за закінченням терміну зберігання».
Під час перевірки встановлено, що фізична особа – платник податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), отримала дохід протягом 2021-2022 років за створення контенту на платформі OnlyFans у загальній сумі 17 739,00 доларів США, що за офіційним курсом валют НБУ складає 596 060,27 грн, у тому числі за 2021 рік – 154 531,00 грн та 2022 рік – 441 529,27 гривень.
В ході проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як фізична особа - підприємець, не реєструвалася. Податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2021-2022 рік до Головного управління ДПС в Одеській області не надавала.
Головне управління ДПС в Одеській області листом від 28.10.2024 №14387/КПР/15-32 24-04-06 повідомлено фізичну особу - платника податків ОСОБА_1 про необхідність подання до контролюючого органу Податкові декларації про майновий стан і доходи за 2021-2022 роки та надання документів, які свідчать про базу оподаткування (або її відсутність). Запит направлений на податку адресу платника, а саме: АДРЕСА_2 , засобом поштового оператора «Укрпошта», рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Відповідно поверення поштового відправлення встановлено, що запит повернуто до Головного упралвння ДПС в Одеській області без вручення платнику, з причини «за закінченням терміну зберігання » з датою 15.11.2024.
Під час перевірки встановлено фізичною особою – платником податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) порушення п.49.1, пп. 49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.3, п.163.1 ст.163, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.170.11.1 п.170.11 ст.170, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) а саме, не поданння до контролюючого органу податкові декларації про майновий стан і доходи за 2021-2022 роки та не задекларовані отримані доходи у загальній сумі 596 060,27 грн, у т.ч: за 2021- 154 531,00 грн та 2022 рік – 441 529,27 гривень.
Головне управління ДПС в Одеській області, керуючись пунктом 85.2 статті 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами), направило запит ОСОБА_1 від 10.02.2025 №2007/КПР/15-32-24-04-09 щодо надання під час проведення перевірки документів, які належать або пов`язані з предметом перевірки. Запит направлено на податкову адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом від 10.02.2025 №0601110911924.
Враховуючи, що під час перевірки фізичною особою платником - податків ОСОБА_1 не були надані документи, які належать або пов`язані з предметом перевірки та керуючись п.85.6 ст.85 Податкового Кодексу України від 02.12.2010-VI із змінами та доповненнями Головним управлінням ДПС в Одеській області складено Акт про ненадання документів від 21.03.2025 №2274/15-32-24-04-16.
Документальною невиїзною перевірки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) встановлені порушення:
п.49.1, пп. 49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.3, п.163.1 ст.163, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.170.11.1 п.170.11 ст.170, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) в частині ненадання до контролюючого органу податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2021-2022 та не задекларовано суми отриманих доходів у загальній сумі 596 060,27 грн., у т.ч: за 2021- 154 531,00 грн. та 2022 рік 441 529,27 грн., як інші доходи;
пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.3 п.163.1 ст.163, пп.164.1.3, п.164.1, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.170.11.1 п.170.11 ст.170, п.179.7 ст.179 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в наслідок чого не нараховано та не сплачено до бюджету податок на доходи з фізичних осіб у сумі 107 290,85 грн., у тому числі за 2021 рік на – 27 815,58 грн. та 2022 на – 79 475,27 грн.;
пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.3 п.163.1 ст.163, пп.164.1.3, п.164.1, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.170.11.1 п.170.11 ст.170, п.179.7 ст.179, пп.1.1, пп.1.2, пп.1.3. п. 16? підрозділу 10 розд. XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року N 2755-VI (із змінами і доповненнями), в наслідок чого не нараховано та не сплачено до бюджету військовий збір у сумі 8 940,90 грн., у тому числі за 2021 рік на 2 317,96 грн. та 2022 рік на 6 622,94 грн.;
02.12.2010 пп.44.1, п. 44.3 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від № 2755-У1 (із змінами та доповненнями) в частині незабезпечення зберігання документів; ненадання посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки;
пп.73.3.3 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-У1 (із змінами та доповненнями) в частині ненадання до податкових органів пояснень та копій первинних документів, щодо походження грошових коштів, отриманих з джерел за межами України та інформацію щодо їх оподаткування.
За результатами перевірки ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 06.05.2025 року №21356/15-32-24-04-20, №21352/15-32-24-04-20, №21350/15-32-24-04-20, №21351/15-32-24-04-20, №21355/15-32-24-04-20.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.02.2020р. у справі №826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки інших підстав щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
У постанові від 22.09.2020р. у справі №520/8836/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, окрім наведених вище висновків, зазначила, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.
З урахуванням зазначеного, а також визначених позивачем підстав позову, першочерговим у даній справі є вирішення питання дотримання контролюючим органом вимог податкового законодавства щодо процедури проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 . 
Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Положеннями пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК України визначено, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно пп.21.1.1 та пп.21.1.4 п.21.1 ст.21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
За приписами пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Згідно пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Пунктом 79.1 статті 79 ПК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Відповідно до п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова (п.79.3 ст.79 ПК України).
Положення п.42.2 ст.42 ПК України встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно з приписами п.42.5 ст.42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
З аналізу даних правових норм слідує, що проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних, є процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником законодавства у межах податкового контролю.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом, та за умови або надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому особисто чи його уповноваженому представнику копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, а відтак з наказом про перевірку та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення такої перевірки платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.
Податковим законодавством передбачено два окремих випадки, коли документи вважаються належним чином врученими платнику податків (без використання електронного кабінету): надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Водночас, у разі надіслання документів поштою, крім отримання платником цієї кореспонденції на пошті, вони також вважаються врученими у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Верховний Суд у питанні застосування положень п.79.2 ст.79 ПК України у взаємозв`язку з п.42.2 ст.42 ПК України дотримується усталеної позиції, що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків. Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку. Платник податків вважається також ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.
Також, у постанові від 08.09.2021р. у справі №816/228/17 колегія суддів Великої Палати Верховного Суду дійшла таких висновків: аналізованими нормами Податкового кодексу України (зокрема, пункт 42.2 статті 42, пункт 78.4, пункт 79.2 статті 79) з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.
Отже, істотною обставиною при вирішенні питання своєчасного повідомлення платника податків про проведення відносно нього перевірки є встановлення факту направлення контролюючим органом до початку перевірки наказу про проведення перевірки та повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, а також дати, з якої наказ про проведення перевірки та повідомлення вважаються врученими у відповідності до вказаних вимог податкового законодавства.
З матеріалів справи слідує, що Наказ від 07.02.2025 року був відправлений листом з трек номером 0601110911924. Даний трек номер вже не відстежується на офіційному сайті Укрпошти, оскільки інформація в автоматизованій системі відстеження Укрпошти зберігається протягом шести місяців.
З листа Головного управління ДПС в Одеській області від 12.09.2025 року стає відомо лише про дату початку процесу повернення до відправника неврученого листа з трек номером 0601110911924, а саме 28.02.2025 року (штемпель на конверті).
У зв`язку з чим, з метою отримання інформації щодо відстеження листів з трек номером 0601110911924 та 0600977669542 (лист з запитом) до АТ «Укрпошта» було направлено відповідний адвокатський запит.
Листом від 17.09.2025 року АТ «Укрпошта» повідомила щодо незбереження запитуваної інформації з огляду на Правила та положення законодавства.
Надалі, Головним управлінням ДПС в Одеській області було направлено ОСОБА_1 запит від 28.10.2024 № 14387/КПР/15-32-24-04-06 про надання пояснення щодо неподання Податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021-2022 рік у зв`язку з отриманими доходами. Також в листі запропоновано надати завірені належним чином копії документів, які підтверджують суми отриманих доходів від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd». Даний запит направлено засобом поштового оператора АТ «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням про вручення, номер відправлення 0600977669542 , отримувача: вул. Канатна, буд. 17, кв. 13, м. Одеса, 65014 адреса. 
Відправлення повернуто з пошти з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання» з датою 15.11.2025 року. Зазначений запит Головне управління ДПС в Одеській області надіслало за адресою: місто Одеса, вул. Сегедська, буд. 15А, кв. 129.
П. 42.2 ст.42 ПК України передбачає, що документи вважаються належним чином надіслані платнику податку за адресою або місцезнаходження або податковою адресою.
Так, адресою, на яку Головне управління ДПС в Одеській області направляло всю кореспонденцію засобом поштового оператора АТ «Укрпошта» є: вул. Канатна, буд. 17, кв. 13, 65014. 
В даному випадку контролюючим органом не з`ясовано місцезнаходження ОСОБА_1 , яка ніколи не реєструвалася як фізична особа-підприємець, а направлено кореспонденцію на податкову адресу, за якою позивач не проживає та не зареєстрована, оскільки з 12.04.2021 року зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи.
Також, ОСОБА_1 не була та не є фізичною особою підприємцем, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 15.09.2025 року.
Матеріалами справи підтверджено, що жодного документа, надісланого контролюючим органом у період з 28.10.2024р. по 06.05.2025р. платнику податків вручено не було, про що суб`єкт владних повноважень був обізнаний. При цьому, податковий орган не вчинив дій з метою перевірки адреси ОСОБА_1 , незважаючи на встановлений ПКУ обов`язок податкового органу належним чином забезпечити гарантії прав платника податків на об`єктивну, повну та всебічну перевірку.
Станом на дату надіслання позивачу наказу про проведення перевірки та власне і станом на дату проведення перевірки адреса: АДРЕСА_2 не була ні фактичним, ні зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 .
Відтак, суд дійшов висновку, що Головне управління ДПС в Одеській області, розпочавши проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 , не пересвідчилося у дотриманні однієї з обов`язкових визначених п.79.2 ст.79 ПК України умов для початку проведення такої перевірки, якою є вручення платнику податків письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.
За усталеною позицією Верховного Суду, не виконання контролюючим органом вимог п.79.2 ст.79 ПК України є істотним порушенням процедури перевірки, тобто, є самостійною та достатньою підставою для скасування податкових повідомлень-рішень та інших рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
Зокрема, у постанові від 18.08.2021р. у справі №160/9277/19 Верховний Суд дійшов висновку, що визнання незаконною документальної позапланової невиїзної перевірки, проведеної контролюючим органом, виключає необхідність переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства та є підставою для визнання незаконними і прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.
Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 15.02.2024р. у справі №640/9016/20, від 26.09.2024р. у справі №600/6022/23-а.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень №21356/15-32-24-04-20, №21352/15-32-24-04-20, №21350/15-32-24-04-20, №21351/15-32-24-04-20, №21355/15-32-24-04-20 від 06.05.2025 року та їх скасування без надання правової оцінки питанню наявності/відсутності у діях позивача порушень вимог податкового законодавства.
Аналогічних висновків дійшов П`ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 15.01.2026 року у справі № 420/27496/25.
Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
При цьому суд наголошує, що згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Як зазначалось раніше, відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1211,20 грн. 
Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 75-78, 90, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-
ВИРІШИВ: 
Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5; код ЄДРПОУ 44069166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.05.2025 року №21356/15-32-24-04-20, №21352/15-32-24-04-20, №21350/15-32-24-04-20, №21351/15-32-24-04-20, №21355/15-32-24-04-20 – задовольнити. 
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 06.05.2025 року №21356/15-32-24-04-20, №21352/15-32-24-04-20, №21350/15-32-24-04-20, №21351/15-32-24-04-20, №21355/15-32-24-04-20. 
Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ 44069166) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.).
Рішення суду набирає законної сили у строк і порядок визначені ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.
Повний текст рішення складено та підписано 02.02.2026 р.

Суддя О.М. Тарасишина