Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.01.2026  	Справа №607/23733/25 Провадження №2/607/768/2026	

м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Вийванка О. М. 
 
за участю секретаря судового засідання Дудченко Ю. Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «С. Бандери 70» до ОСОБА_1 про стягнення обов`язкових платежів з утримання загального і неподільного майна та прибудинкової території, 

ВСТАНОВИВ: 

 
Позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «С. Бандери 70» (надалі – ОСББ «С. Бандери 70») звернулося до суду із позовом до відповідача  ОСОБА_1 про стягнення обов`язкових платежів з утримання загального і неподільного майна та прибудинкової території. 
В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що за період з 01 січня 2022 по 30 вересня 2025 відповідачем ігнорується обов`язок сплачувати обов`язкові платежі з утримання неподільного і загального майна та прибудинкової території у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед ОСББ «С. Бандери 70» в сумі 17 243 грн. 
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати та три відсотки річних, нараховані на суму заборгованості.
У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість зі сплати обов`язкових місячних платежів з утримання неподільного та загального майна і прибудинкової території у розмірі 28 502 грн, а також судові витрати. 
У судове засідання представник позивача не з`явився, однак просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав зазначених у ньому.
Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, будучи повідомленим про дату, час та місце судового засідання. Правом на подання відзиву відповідач не скористався та не подав заяву про розгляд справи без його участі. 
 
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Суд, постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку всіх учасників справи.
При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. 
Ухвалою суду відкрито провадження у справі. 
Ухвалою суду постановлено заочний розгляд справи. 
Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. 
Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. 
Суд, встановив, що 03 грудня 2009 року рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1938, вирішено зареєструвати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .
Рішенням загальних зборів співвласники багатоквартирного будинку «С. Бандери 70» м. Тернопіль від 22 квітня 2021 року оформленого протоколом № 21 вирішено затвердити розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території з 01 квітня по 31 грудня 2021 року : для житлових приміщень – 3,29 грн/кв. м, для нежитлових приміщень – 3,50 грн/кв. м; з 01 січня 2022 року: для житлових приміщень – 3,79 грн/кв. м., для нежитлових приміщень – 4,00 грн/кв. м.; затвердити кошторис видатків ОСББ: на 2021 рік – у сумі 405986 грн, на 2022 рік – у сумі 436418 грн.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , на праві приватної власності, розмір частки 1/1. 
Згідно з довідкою по особовому рахунку вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 зі сплати обов`язкових платежів з утримання неподільного і загального майна та прибудинкової території за період з 01.01.2022 по 30.09.2025 становить 17 243, 68 грн. 
Згідно з кошторисом доходів і витрат ОСББ «С. Бандери, 70», актом ревізійної комісії про результати перевірки руху грошових коштів ОСББ «С. Бандери, 70», договором та додатковою угодою, вбачається, що здійснювались надходження коштів ОСББ на виплату заробітної плати, сплату податків і зборів, оплату комунальних послуг та послуг технічного обслуговування ліфтів.
Згідно із ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що слід стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 28 502,00 грн, у зв`язку із неналежним виконанням з боку боржника сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території. 
Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. 
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Згідно з ч. 1 ст. 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). 
Згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі – Закону) об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Відповідно до абз. 7 ч. 9 ст. 10 вказаного Закону, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників.
Згідно з ст. 15 Закону, співвласник зобов`язаний, зокрема, виконувати обов`язки,передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Відповідно до ст. 16 Закону, об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема, приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; укладати договори; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів тощо.
Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону, для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема, вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.
Відповідно до ст. 20 Закону, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.
Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону, внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.
Судом встановлено, що ОСББ «С. Бандери, 70» створене власниками квартир багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яке діє на підставі Статуту та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, код ЄДРПОУ 36829935. 
Зазначене ОСББ діє відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», чинного законодавства України та Статуту. 
Відповідно до Статуту ОСББ «С. Бандери, 70» метою створення об?єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов?язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.
Згідно п. 2 розділу IV Статуту, сплата встановлених загальними зборами внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами, є обов`язковою для всіх співвласників. 
Відповідачем за період з 01 січня 2022 року ігнорується обов?язок сплачувати обов`язкові платежі з утримання неподільного і загального майна та прибудинкової території та не вчинено жодної оплати. Заборгованість боржників перед ОСББ (за внесками встановленими Загальними зборами співвласників ОСББ «С. Бандери, 70») становить 17 243 грн, про що свідчить архів нарахувань за період з грудня 2022 року по вересень 2025 року. 
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року (справа №638/19174/17) зроблено висновок про те, що оскільки відповідач є власником квартири в будинку, у якому створено ОСББ, він зобов`язаний здійснювати платежі та внески (незалежно від членства в об`єднанні) за наявності підтверджених витрат на управління, утримання збереження будинку.
У постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року (справа №750/12850/16-ц) вказано, що відсутність укладеного договору не звільняє відповідачів від обов`язку оплачувати надані їм послуги. Поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення.
Враховуючи, що відповідач не сплачував своєчасно в повному обсязі внески на утримання житлового будинку, у зв`язку з чим з період з 31 січня 2022 року по 30 вересень 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 17 243,68 грн, що підтверджується вищевказаним розрахунком. 
Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. 
Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Велика Палата Верховного Суду вже зауважувала, що стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Тому приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (зокрема деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір, делікт тощо). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачають договір або спеціальний закон, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (пункти 17, 18, 26, 28; № у ЄДРСР 73469624), від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (пункти 21, 22, 25, 42, 45; № у ЄДРСР 74838873), від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (№ у ЄДРСР 82997465)).
Крім цього, у своїй постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19) Велика Палата Верховного Суду погодилась з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. 
Судом встановлено, що відповідач мають грошове зобов`язання перед позивачем, і на даний час заборгованість становить за період з 31.01.2022 по 30.09.2025 у розмірі 17 243,68 грн. 
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Відповідачами не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача в частині застосування наслідків такого порушення грошового зобов`язання, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. 
Суд зазначає, що позивачем не вірно здійснено розрахунок інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних, і суд зазначає, що за період з 31.01.2022 по 30.09.2025 інфляційні витрати становлять 5 889,73 грн, а 3 % річних 955,83 грн.
Отже, загальний розмір грошових вимог позивача складається 24 089,24 грн, з яких: 17 243 грн – основний борг за обов`язковими внесками; 5 889,73 грн – інфляційні втрати; 955,83 грн – три проценти річних.
Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. 
За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявні порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «С. Бандери, 70» заборгованості обов`язкових платежів з утримання неподільного і загального майна та прибудинкової території в розмірі 24 089,24 грн. 
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає. 
Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до позовних вимог, ціна первісного позову у даній справі становила 28 502,00 грн. Позовні вимоги задоволено частково на загальну суму 24 089,24 грн, в іншій частині відмовлено. Отже, розмір задоволених позовних вимог у пропорційному відношенні становить 84,51 % (24 089,24 * 100/28 502,00). 
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. 
Отже, підлягає розподілу судові витрати в сумі 3028,00 грн, які слід розподілити пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема, 3028,00 * 84,51/100 = 2 558,96 грн. 
За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2 558,96 грн сплаченого судового збору. 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 133, 137, 141, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 509, 526, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України, суд, 

УХВАЛИВ: 

Задовольнити частково позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «С. Бандери 70» до ОСОБА_1 про стягнення обов`язкових платежів з утримання загального і неподільного майна та прибудинкової території. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «С. Бандери 70»заборгованість зі сплати обов`язкових платежів з утримання загального і неподільного майна та прибудинкової територіїв розмірі 24 089,24 грн (двадцять чотири тисячі вісімдесят дев`ять гривні 24 копійки), 2 558,96 грн (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят вісім гривень 96 копійок) сплаченого судового збору. 
Відмовити у задоволенні інших позовних вимог. 
Відповідачу направити копію заочного рішення суду, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. 
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення суду або апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги заочного рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Заочне рішення суду може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, відповідачем може бути оскаржене заочне рішення суду в апеляційному порядку. 
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, відповідачем з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, іншими учасниками справи з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину заочного рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного заочного рішення суду. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України. 
Учасники справи:
позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «С.Бандери 70», унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 36829935, місцезнаходження просп. Степана Бандери, 70/54 м. Тернопіль;
відповідач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – невідомий, місце проживання АДРЕСА_4 . 
Повний текст рішення суду складено та підписано 27 січня 2026 року. 

Головуючий суддя	О. М. Вийванко