КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 401/1808/24
номер провадження №22-ц/824/2043/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,	
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» - Крюкової Марини Володимирівни 
на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року /суддя Притули Н.Г./
у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

24.06.2024 року зазначена позовна заява надійшла до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області,13 вересня 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 79 700,00 грн.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року у позові відмовлено. /т. 1 а.с. 245-247/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» - Крюкова М.В. звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову повністю, стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 79 700 грн (з яких 20 000 грн - тіло кредиту, 59 700 грн - проценти за користування кредитом), судові витрати та витрати на правову допомогу.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що кредитний договір №6421224 від 02.03.2023 укладено в електронній формі з дотриманням вимог ст.ст. 205, 207, 639 ЦК України та ст.ст. 8, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», оскільки підписано одноразовим ідентифікатором (SMS-кодом), що прирівнюється до власноручного підпису та вважається укладеним у письмовій формі (правові позиції Верховного Суду у постановах у справах №561/77/19 від 16.12.2020, №732/670/19 від 09.09.2020, №524/5556/19 від 12.01.2021 тощо); факт надання кредиту підтверджується відповіддю АТ «Універсал Банк» про зарахування 20 000 грн на картку відповідача; перехід права вимоги за договором факторингу №27.11/23-Ф від 27.11.2023 підтверджується самим договором факторингу, актами приймання-передачі та не вимагає підпису обох сторін на витязі з реєстру боржників чи надання повного реєстру (з міркувань захисту персональних даних відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»), а також ст.ст. 1077, 1078, 1080, 1082 ЦК України, згідно з якими майбутня вимога передається з моменту настання події без додаткового оформлення, а боржник зобов`язаний сплатити новому кредитору; надані докази (розрахунок заборгованості, картка обліку) є належними та допустимими відповідно до ст.ст. 76-81 ЦПК України; проценти нараховані в межах строку кредиту (1,99% на день) відповідно до ст.ст. 1048, 1049, 1054 ЦК України; суд неправильно застосував норми матеріального права щодо доказів переходу права вимоги та не врахував практику Верховного Суду.
ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформована належним чином, за єдиною відомою суду адресою, конверт повернувся за відсутністю адресата, номер телефону, зазначений у матеріалах справи недійсний, також апеляційну скаргу направлено на електронну адресу, з відзивом на апеляційну скаргу до суду не зверталась. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з задоволенням позову, на підставі наступного.
Судом встановлено, що 02.03.2023 року між ТОВ «Авентус УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір №6421224 про надання споживчого кредиту на суму 20 000 грн строком на 360 днів з процентною ставкою 1,99% на день. Кошти в сумі 20 000 грн перераховано на картку відповідача, що підтверджується довідкою АТ «Універсал Банк». 27.11.2023 року між ТОВ «Авентус УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст УКРАЇНА» укладено договір факторингу №27.11/23-Ф, за яким право вимоги за кредитним договором перейшло до позивача. Станом на 21.06.2024 заборгованість становить 79 700 грн (20 000 грн - тіло кредиту, 59 700 грн - проценти).
Постановляючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції керувався ст. 526 ЦК України про те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору; ст. 1048 ЦК України про те, що позикодавець має право на одержання процентів від суми позики; ст. 1054 ЦК України про те, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати кошти, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти; ст.ст. 77-81 ЦПК України про те, що кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається.
Судом першої інстанції зроблено висновок про те, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено перехід права вимоги за кредитним договором через ненадання оригіналу договору факторингу та витягу з реєстру боржників, підписаного обома сторонами.
Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.
Встановлено, що 02.03.2023 року між ТОВ «Авентус УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір №6421224 про надання споживчого кредиту. Згідно з п. 1.3 договору сума кредиту складає 20 000,00 грн. Згідно з п. 1.4 договору строк кредиту 360 днів. Згідно з п. 1.5.1 договору стандартна процентна ставка становить 1,99% в день.
Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . 
Відповідно до відповіді 23.12.2024 року АТ «Універсал Банк» на ухвалу суду від 14.11.2024 року, платіжна картка № НОМЕР_2 була емітована на ім`я ОСОБА_1 , та 02.03.2023 року на вказану картку був зарахований платіж у сумі 20 000,00 грн.
27.11.2023 року між ТОВ «Авентус УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу №27.11/23-Ф. Відповідно до зазначеного договору ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст УКРАЇНА» отримало право вимоги за кредитним договором №6421224 від 02.03.2023 року.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. 
Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
Водночас, належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012 тощо). 
При зверненні до суду з позовом, позивач зазначає що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 21.06.2024 року становить: 20 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 59 700,00 грн - заборгованість по відсоткам, а всього 79 700,00 грн.
Факт укладення кредитного договору підтверджується письмовими доказами: копією договору, умовами договору, які є публічно доступними, та іншими електронними документами. Сам по собі факт погодження відповідача з умовами договору вже підтверджує його волевиявлення отримати грошові кошти. 
Згідно з пунктом 10 Положення НБУ № 113 від 03.11.2021 року, якщо позичальник вказав номер електронного платіжного засобу (платіжної картки) у встановленому форматі ХХХХ ХХ** **** ХХХХ , це вважається достатнім для здійснення переказу коштів. Закон не вимагає зазначення повного номера рахунку у випадку, коли переказ здійснюється саме на картку. На підтвердження факту перерахування коштів до матеріалів справи надано листи від платіжного оператора (ТОВ "ПЕЙТЕК УКРАЇНА"), які підтверджують здійснення транзакції на вказану позичальником картку. 
Відповідно до ст. 1055 ЦК України, якщо інше не встановлено договором, кредитодавець має право використовувати третіх осіб (агентів, платіжних операторів тощо) для виконання зобов`язань.
Посилання суду першої інстанції на те, що витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу № 27.11/23-Ф, укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст УКРАЇНА» підписаний лише представником позивача, а тому не може бути доказом переходу прав, не відповідає вимогам закону. Зазначене підтверджується умовами укладеного між сторонами Договору факторингу №27.11/23-Ф, а також відсутністю імперативного обов`язку, передбаченого законодавством України засвідчувати витяг з Реєстру боржників підписами обох сторін. Витяг є внутрішнім документом, який фіксує передачу прав вимоги відповідно до договору та не є правочином або документом, який потребує погодження з боржниками чи їх підпису. Наданий витяг підтверджує факт існування правовідносин між сторонами договору факторингу та передачу прав вимоги, що узгоджується з іншими доказами, долученими до матеріалів справи, зокрема - самим договором факторингу, актами приймання-передачі прав вимоги.
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Отже, колегія суддів зазначає, що факт укладення кредитного договору в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора підтверджується матеріалами справи та відповідає вимогам ст.ст. 205, 207, 639 ЦК України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Надання кредиту доведено відповіддю банку про зарахування коштів. Перехід права вимоги за договором факторингу підтверджується наданими копією договору факторингу та витягом з реєстру, що є достатнім відповідно до ст.ст. 1077-1078, 1080 ЦК України. Розрахунок заборгованості є належним доказом відповідно до ст.ст. 76-81 ЦПК України. Таким чином, висновок суду першої інстанції про недоведеність переходу права вимоги є помилковим, позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати стягуються з відповідачки на користь апелянта -судовий збір та витрати на правову допомогу. Позивачем понесено витрати на правову допомогу в суді першої інстанції 10 000 грн, апеляційної інстанції у розмірі 8000 грн. /договори, звіти та платіжні інструкції у матеріалах справи -т. 1 а.с. 19, т. 2 а.с. 11, 20-21/
Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вказує, що у матеріалах справи наявні належні та допустимі докази на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу в межах розгляду даної справи, вказані витрати є співмірними із складністю справи та виконаною роботою, клопотань про їх зменшення або заперечень щодо їх стягнення відповідачкою не заявлено, а відтак, доходить висновку щодо наявності підстав для їх стягнення.
Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» - Крюкової Марини Володимирівни на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року - задовольнити.
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року - скасувати.
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» суму заборгованості в розмірі 79700 грн, з яких сума кредиту 20000 грн, сума процентів за користування кредитом 59700 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» сплачений судовий збір у розмірі 2 906, 88 грн, витрати на правову допомогу в апеляційній інстанції у розмірі 8000,00 грн.
Дані сторін: позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" адреса 03150, місто Київ, вул. Загородня, будинок 15, офіс 118/2 ЄДРПОУ 44559822;
Відповідач ОСОБА_1 адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: