ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/182/26 Справа № 932/4080/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Юдіна Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 січня 2026 року м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника Філіповського В.В., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Дніпра від 21 липня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И В: 
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривень на користь держави.
Судом першої інстанції встановлено, що близько 15 год 20 хв., 03.02.2025, водій ОСОБА_1 керував т.з. Mercedes Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_1 за адресою м. Дніпро, по вулиці Панікахи біля буд. 127 у стані наркотичного сп`яніння, згідно з медичного висновку № 482 від 14.02.2025 КП «ДБКЛПД» ДОР, чим порушив вимоги п. 2.9.а. ПДР України. Так, ОСОБА_1 інкриміноване вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник Філіповський В.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Разом з апеляційною скаргою, адвокат Філіповський В.В. подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Розгляд справи було проведено без участі ОСОБА_1 копію постанови останній не отримував. Просив визнати причини пропуску строку поважними.
Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки на його думку, суд першої інстанції прийшов передчасного висновку.
На думку апелянта, судом першої інстанції не взято до уваги, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише перебував біля припаркованого авто. 
Вказує, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проведено за допомогою Хроматографа кристал люкс (виробник фірма Мета Хром РФ (росія). Зазначає, що повірка вказаного хроматографа не проводилась і не могла бути проведена враховуючи, що на території України діють інші стандарти допуску, повірки ніж в росії.
Будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисник Філіповський В.В. у судове засідання 12 листопада 2025 року не з`явились. Захисник Філіповський В.В. подав на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи, через його зайнятість в інших судових процесах. Розгляд справи було відкладено на 02 грудня 2025 року.
02 грудня 2025 року у судовому засіданні захисник Філіповський В.В. підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на їх задоволенні. Подав клопотання про витребування доказів, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 15 грудня 2025 року. 
Будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисник Філіповський В.В. у судове засідання 15 грудня 2025 року не з`явились. Захисник Філіповський В.В. подав на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи. Розгляд справи було відкладено на 06 січня 2026 року. 
Будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисник Філіповський В.В. у судове засідання 06 січня 2026 року не з`явились. Захисник Філіповський В.В. подав на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи. Розгляд справи було відкладено на 16 січня 2026 року, повторно направлено запит до лікарні.
Будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисник Філіповський В.В. у судове засідання 16 січня 2026 року не з`явились. Захисник Філіповський В.В. подав на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи. Розгляд справи було відкладено на 27 січня 2026 року. 
Будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисник Філіповський В.В. у судове засідання 27 січня 2026 року не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадів, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
З урахуванням того, що ОСОБА_1 , його захисник Філіповський В.В. належним чином та завчасно повідомлені про дату та час розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку смс-повідомлення, у судове засідання не з`явились, а тому з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без їх участі.  
Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.
Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 21 липня 2025 року за відсутності учасників справи. З матеріалів справи слідує, що апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 20 жовтня 2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що оскаржувана постанова винесена за відсутності учасників справи, доказів направлення постанови на адресу ОСОБА_1 матеріали справи не містять, про наявність постанови останній дізнався 14 жовтня 2025 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такого, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні. 
Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Так, статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 270871 від 14.03.2025 року, рапортом співробітника поліції, відеозаписом співробітників поліції щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, висновком КП "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" ДОР" №482 від 14.02.2025 року. 
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.
Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується наданими КНТ “ДБКЛПД” ДОР” на запит апеляційного суду документами стосовно проходження ОСОБА_1 медичного огляду з метою виявлення наркотичного сп`яніння, а саме: актом медичного огляду №482 від 14.02.2025 року, направленням ОСОБА_1 на медичний огляд, результатами лабораторних досліджень, висновком за результатами медичного огляду, усвідомленою згодою на проведення медичного огляду, журналом реєстрації медичних оглядів, які підтверджують перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.
При цьому, апеляційним судом не встановлено порушень процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, визначеного Інструкцією, оскільки його було проведено у спеціалізованому медичному закладі кваліфікованим лікарем-наркологом. 
В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.
Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 є доведеною поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
Судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення.
На даному відеозаписі хоч і відсутні докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 , проте в процесі розмови з працівниками поліції водій не заперечував факт керування автомобілем, тому доводи адвоката щодо відсутності доказів керування транспортним засобом не заслуговують на увагу.
Таким чином, зміст долученого до справи диску свідчить про те, що на ньому зафіксовано саме події, які є предметом розгляду у даній справі, вони відображають фактичні дані, які встановлюють наявність адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні.
Доводи апеляційної інстанції про те, що наявні у матеріалах справи відеозаписи не можна вважати допустимими та належними доказами, так як відеофіксація здійснювалася не безперервно апеляційний суд відхиляє, оскільки він є безперервним у частині, яка має доказове значення для вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суд звертає увагу на те, що дійсно п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 року №1026 передбачена безперервність здійснення відеозапису під час виконання поліцейськими своїх службових обов`язків. Між тим, нормативними документами, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення та направлення відповідних матеріалів до суду не передбачено обов`язковості надання усього відеозапису, здійсненого у ході виконання поліцейським своїх службових обов`язків.
Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що відеозапис не підписаний цифровим електронним підписом, оскільки статтею 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що у разі зберігання електронного документу на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронні документи, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу.
Таким чином, записані на оптичний диск (носій інформації) електронні файли у вигляді відеозаписів є оригіналом (відображенням) електронного документу, а тому не потребують засвідчення їх електронним цифровим підписом.
Відтак, долучений до справи відеозапис є належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП.
Не заслуговують на увагу посилання захисника на те, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проведено за допомогою хроматогрофа “Кристал Люкс”, виробник якого — фірма Мета Хром РФ (росія), оскільки дані обставини не підтверджуються матеріалами справи, витребувані апеляційним судом документи стосовно проходження ОСОБА_1 медичного огляду не містять посилання на застосування хроматогрофа “Кристал Люкс”. Згідно результату токсикологічного дослідження №2104 від 24.03.2025 року, дослідження біологічних матеріалів ОСОБА_1 проводилося газовою хроматографією “ХРОМ 5”.
Крім того, безпідставними є доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 не повідомляли про існування протоколу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що 21.04.2025 року за вих. №4213/41/19/01-2025 ОСОБА_1 було направлено повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції за фактом вчиненого ним адміністративного правопорушення.
Будь-які інші доводи апелянта сприймаються судом, як спроба уникнути відповідальності, оскільки об`єктивних доказів, які могли б спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення та його винуватість, суду не надано.
З огляду на зазначене, викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без зміни.
Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника Філіповського Віктора Валентиновича, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Дніпра від 21 липня 2025 року, - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу захисника Філіповського Віктора Валентиновича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення. 
Постанову Шевченківського районного суду м. Дніпра від 21 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя:       О.Ю. Іванченко