ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/5281/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Щербака А.А., Шлай А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 в адміністративній справі №160/5281/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
17.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо нездійснення перерахунку ОСОБА_1 , пенсії відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;
- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.01.2025 року про відмову у перерахунку пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 06.01.2025 року з урахуванням положень абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивачу було призначено пенсію без врахування статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» № 345-VI, у зв`язку з чим позивач звертався із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням вказаної норми закону, при цьому рішенням відповідача було відмовлено у такому перерахунку, оскільки рішенням суду не зобов`язано призначити пенсію з врахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Позивач вважає рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. З огляду на вказане, позивач просив задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.01.2025 року №057250004878 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 06.01.2025 року з урахуванням положень абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія.
У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 по справі №160/3897/23 були відсутні зобов`язання, зокрема, щодо обчислення пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, як визначено абзацом третім частини першої статті 28 Закону №1058 і статтею 8 Закону України від 02.09.2008 №345 «Про підвищення престижності шахтарської праці», чи зобов`язання щодо обчислення пенсії з урахуванням цих положень, тому протиправні дії Головного управління в частині нездійснення перерахунку пенсії відсутні. 
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як отримувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 10.12.2024 року.
ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою від 06.01.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058.
Пенсійна справа опрацьовувалась за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961 спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 13.01.2023 №057250004878 відмовлено у призначенні пенсії незалежно від віку у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Не погодившись з рішенням Головного управління про відмову в призначенні пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 по справі №160/3897/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 13.01.2023 №057250004878; зобов`язане Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи: з 25.09.1997 по 31.12.1998, з 06.11.2003 по 31.12.2003, з 01.03.2012 по 31.03.2012, з 21.03.2014 по 19.10.2017, з 01.10.2022 по 31.12.2022 та період навчання з 10.08.2005 по 02.11.2005; зобов`язане Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати періоди з 02.11.2005 по 17.03.2008, з 01.04.2008 по 27.09.2010, з 17.10.2011 по 31.03.2012, з 01.04.2012 по 11.03.2014, з 01.10.2014 по 19.10.2017, 01.11.2017 по 10.08.2022, з 29.08.2022 по 31.12.2022 у кратному обчисленні з коефіцієнтом 1,3, з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік три місяці відповідно до Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 до спеціального та пільгового стажу роботи за Списком №1; зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 06.01.2023 з урахуванням висновків суду по даній справі.
При опрацюванні рішення суду від 15.09.2023 №160/3897/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_2 від 06.01.2023 з урахуванням висновків суду по даній справі: до пільгового стажу позивача за Списком №1 враховано періоди роботи з 25.09.1997 по 31.12.1998, з 06.11.2003 по 31.12.2003, з 01.03.2012 по 31.03.2012, з 21.03.2014 по 19.10.2017, з 01.10.2022 по 31.12.2022; зараховано період навчання з 10.08.2005 по 02.11.2005; зараховано періоди з 02.11.2005 по 17.03.2008, з 01.04.2008 по 27.09.2010, з 17.10.2011 по 31.03.2012, з 01.04.2012 по 11.03.2014, з 01.10.2014 по 19.10.2017, 01.11.2017 по 10.08.2022, з 29.08.2022 по 31.12.2022 у кратному обчисленні з коефіцієнтом 1,3, з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік три місяці відповідно до Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 до спеціального та пільгового стажу роботи за Списком №1.
Стаж на підземних роботах за провідними професіями склав за 15 років 05 місяців 07 днів, з урахуванням роз`яснення в кратному обчисленні з коефіцієнтом 1.3 - 19 років 03 місяці 18 днів, страховий стаж склав 45 років 10 місяців 02 дні, в тому числі додаткові роки за Списком №1 - 21 рік.
06.01.2025 року ОСОБА_1 звертався до органів Пенсійного фонду з заявою про перерахунок №33 «до призначення у зв`язку з наданими додатковими документами».
Пенсійна справа опрацьовувалась за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961 спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
За результатами опрацювання заяви про перерахунок винесено рішення про відмову від 09.01.2025 №057250004878 та вказано, що стаж зараховано згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 року №160/38970/23 та в рішенні суду немає зобов`язання про застосування статті 8 ЗУ №345.
Не погодившись з вказаними висновками пенсійного органу, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач відпрацював 21 рік на роботах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ (при необхідних 7,5 років), то він має право на встановлений законом мінімальний розмір пенсії шахтарям у розмірі 80 відсотків її заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.
Згідно з ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника. безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком №1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (у тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону №345-VI така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Як свідчать встановлені обставини справи, стаж позивача на підземних роботах за провідними професіями склав за 15 років 05 місяців 07 днів, з урахуванням роз`яснення в кратному обчисленні з коефіцієнтом 1.3 - 19 років 03 місяці 18 днів, страховий стаж склав 45 років 10 місяців 02 дні, в тому числі додаткові роки за Списком №1 - 21 рік.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки позивач відпрацював 21 рік на роботах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ (при необхідних 7,5 років), то він має право на встановлений законом мінімальний розмір пенсії шахтарям у розмірі 80 відсотків її заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Щодо правомірності зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 06.01.2025 року з урахуванням положень абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
В силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
А відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, то саме цей орган і має завершити процедуру розгляду заяви про перерахунок пенсії позивачу.
З огляду на вищевказане, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність зобов`язання саме відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 06.01.2025 року з урахуванням положень абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія. Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 в адміністративній справі №160/5281/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя А.А. Щербак 

суддя А.В. Шлай