ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 505/2381/25
Провадження № 2/505/1520/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року місто Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Дзюбинського А.О.,
за участі секретаря судового засідання Шершун О.О.,
представника позивача адвоката Зінюка О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Подільського міськрайонного суду Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій учасників справи
До Подільського міськрайонного суду Одеської області 24.07.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення на користь матері дитини аліментів на утримання повнолітньої дочки у зв`язку з продовженням навчання до досягнення 23 років у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , у добровільному порядку відмовляється надавати їй допомогу на дочку. Позивач, матір дитини ОСОБА_1 , зазначає, що дочка відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжує навчання, є студенткою Одеського національного університету ім. І.І. Мечникова.
Відповідачем по суті справи заяви не подано.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 30.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
27.11.2025 задоволено клопотання позивача про витребування доказів – витребувано, шляхом запиту через засоби підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», інформацію з Державного реєстру фізичних осіб платників податків відомості про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2013 року до 4 кварталу 2025 року.
У судовому засіданні 09.01.2026 представник позивача адвокат Зінюк О.О. висловив згоду на ухвалення заочного рішення у справі.
Отже, відповідач в судове засідання на розгляд справи не з`явився, причини неявки не повідомив, заяву до суду про розгляд справи без його участі та відзив не надав.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно заяви, позивач не заперечував проти заочного розгляду даної справи.
За таких обставин, суд дійшов висновку та постановив ухвалу від 09.01.2026 про проведення заочного розгляду цивільної справи.
Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись.
Судовий розгляд
У судовому засіданні представник позивача Зінюк О.О. просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.
Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
На підставі доказів, наданих позивачем, встановлені наступні фактичні обставини
Відповідно до свідоцтва про народження від 03.08.2007, виданого Новоселівською сільською радою Котовського району Одеської області, актовий запис № 22 від 03.08.2007, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . 
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області з 11.08.2021 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до відомостей, що містять на ст. 14 паспорта громадянина України ОСОБА_1 , НОМЕР_1 , виданого Малиновським РВО МУ ГУМВС України в Одеській області 13.12.2006, позивачка зареєстрована у с-щі Чубівка Котовського району Одеської області.
Дочка позивача та відповідача ОСОБА_3 відповідно до договору № 292-1-112 та довідки № 284 від 29.05.2025 є студентом 1 курсу денної форми навчання Одеського національного університету імені І.І. Мечникова, м. Одеса. ОСОБА_3 є володільцем студентського квитка СК № 15033435, виданого 20.09.2025, факультет міжнародних відносин, політології та соціології, денна форма навчання.
Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від у справі № 505/4264/13-ц від 23.09.2013 ухвалено стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 06.09.2013 і до досягнення повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а надалі аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . На підставі рішення суду яке набуло законної сили видано виконавчий лист від 23.09.2013.
На підставі доказів, витребуваних судом встановлені наступні фактичні обставини
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків відомості про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2013 року до 4 кварталу 2025 року, встановлено що відповідач отримує стабільний дохід у вигляді виплат військовослужбовцям (код ознаки доходу «185») від військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_3 . Рівень доходів відповідача за 2025 характеризується наступними сумами нарахованих виплат: у січні - 53 888,10 грн, у березні -58 404,23 грн, у червні - 58 554,77 грн, у серпні - 68 474,43 грн, у вересні - 60 260,83 грн та у жовтні - 55 594,16 грн. До моменту проходження військової служби, у період з квітня 2023 року по липень 2024 року, ОСОБА_2 працював у ПРАТ «Кар`єроуправління», код ЄДРПОУ 05505526, де отримував заробітну плату (код ознаки доходу «101») у розмірі від 7 224 грн до 25 760 грн на місяць. Крім трудових доходів, відповідач періодично отримує дохід від надання земельної частки (паю) в лізинг, оренду або суборенду (код ознаки доходу «106») від ТОВ «Зернятко-південь», код ЄДРПОУ 38096752. Зокрема, такі виплати зафіксовані у серпні 2021 року - 5 984,81 грн, червні 2022 року - 5 984,81 грн, серпні 2023 року - 5 984,81 грн, липні 2024 року - 6 335,40 грн та серпні 2025 року - 7 272,73 грн.
Відповідачем у справі докази не надано
Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є відносини, які пов`язані зі стягненням аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з продовженням навчання (сімейні правовідносини).
Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування
Відповідно до ст. 18 СК України, кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін, способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку.
Цивільні права або інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права чи інтересу позивача. Право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам
Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.
Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача. Тож під час розгляду справи суд має з`ясувати чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором, чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача, чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права / інтересу у спірних правовідносинах.
Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону (а закон або договір зі свого боку не визначають іншого ефективного способу захисту), то порушені право чи інтерес позивача підлягають захисту обраним ним способом.
Разом з тим, неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.
Так, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, обов`язок доказування покладається на сторони, що визначено ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК і збирання доказів у цивільних справах за загальним правилом не є обов`язком суду, що зазначено у ч. 2 ст. 12 ЦПК.
Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ж ч. 3 вказаної статті, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до п. 20 постанови Пленума Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків.
Враховуючи викладене вище, суд вважає доведеними обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення своїх позовних вимог з метою поновлення свого порушеного права та інтересів у спірних правовідносинах. 
Суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, встановлений ст. 199 СК України, не є безумовним і залежить від потреби дитини у допомозі та спроможності батьків таку допомогу надавати. Судом встановлено, що ОСОБА_3 є студенткою денної форми навчання, що об`єктивно обмежує її можливість самостійно забезпечувати власні матеріальні потреби та підтверджує факт необхідності фінансової підтримки зі сторони батьків.
Визначаючи розмір аліментів, суд, відповідно до ст. 200 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, а також стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до відомостей про доходи, відповідач ОСОБА_2 має стабільний дохід, пов`язаний із проходженням військової служби. Водночас, суд враховує, що відповідно до рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23.09.2013 відповідач вже сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.
Суд вважає, що визначення розміру аліментів на повнолітню дочку у розмірі 1/4 частини, відповідно до позовних вимог, призведе до сумарного стягнення з відповідача половини (1/2) його доходів, що при наявному рівні його грошового забезпечення, понад 60 000 грн у окремі місяці, є надмірним тягарем для платника та не відповідає засадам розумності та справедливості.
На переконання суду, частка у розмірі 1/6 від усіх видів доходів відповідача буде достатньою для забезпечення потреб повнолітньої дочки на період її навчання, дозволить зберегти баланс інтересів сторін та забезпечить дитині належний рівень матеріального утримання, не порушуючи при цьому право відповідача на гідне власне існування.
Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку, що хоча факт продовження навчання дочки та її потреба у матеріальній допомозі підтверджені належними та допустимими доказами, проте заявлений позивачем розмір аліментів у 1/4 частині з усіх видів заробітку відповідача не повною мірою відповідає засадам розумності та справедливості, враховуючи наявність у ОСОБА_2 обов`язку щодо утримання іншої неповнолітньої дитини. Разом з тим, враховуючи встановлений факт фінансової спроможності відповідача та стабільний рівень його доходів протягом 2024, 2025 року, суд вважає обґрунтованим та достатнім для забезпечення навчання дитини стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу). Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню саме у розмірі 1/6 частини доходів щомісячно, а в решті позову слід відмовити.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з Законом України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Відповідно до підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2025 року встановлено в розмірі 3 028 гривні.
Таким чином, мінімальна ставка судового збору протягом 2025 року за подання фізичною особою позову майнового характеру становить 1211,20 грн (3028х0,4).
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, ч. 6 ст. 141 ЦПК України.
Приймаючи до уваги, що згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а також те, що даний позов задоволено частково на 2/3 (1/6 : 1/4), з відповідача на користь держави підлягає стягненню 2/3 судового збору від 1 211,20 грн, у сумі 807,47, а 1/3 судового збору у сумі 403,73 грн необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. 18, 199 СК України, ст. 12, 13, 80, 81, 89, 133, 141, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/6 (однієї шостої) частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи стягнення з 24.07.2025 і до закінчення дочкою навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років ІНФОРМАЦІЯ_5 .
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 807 (вісімсот сім) гривень 47 копійок, решту 403 (чотириста три) гривні 73 копійки компенсувати за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 09.01.2026.

Повне найменування учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 

Суддя
Подільського міськрайонного суду
Одеської області        Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ