Справа№751/8547/25 
Провадження №2-а/751/192/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року       місто Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді Яременко І.В., 
з участю секретаря судового засідання Усік Ю.О., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПП в Чернігівській області ДПП, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА №5813425 від 27.09.2025. В подальшому подав заяву про заміну позивача на належного Департамент патрульної поліції.
Позов мотивовано тим, що 27.09.2025 поліцейським 2 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області Шуба І.В. була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 20400,00 грн за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування. Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки транспортним засобом не керував, а за кермом перебував його тверезий товариш ОСОБА_2 , який залишив транспортний засіб після ДТП.
Ухвалою судді від 10.10.2025 позов було залишено без руху.
17.10.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
У встановлений ухвалою строк від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно якого просять відмовити у задоволенні позову повністю, а постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5813425 від 27.09.2025 залишити без змін. Зазначають, що 27.09.2025 о 02 год 34 хв екіпажем патрульної поліції на службовий планшет був отриманий виклик «Адмінправопорушення», зміст якого полягав у тому, що особи на автомобілі сіре «Пежо» розпивають алкоголь та будуть п`яними їхати. Перебувають на АЗС «Окко». Поліцейські по прибуттю за адресою виклику виявили транспортний засіб Peugeot 407, н.з. НОМЕР_1 , який прямував від АЗС. Водію було подану вимогу про зупинку, в свою чергу водій намагався втекти та під час переслідування транспортного засобу водій автомобіля не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду. Транспортний засіб було оглянуто поліцейськими, в автомобілі знаходилося двоє осіб. З пояснень заявника було встановлено, що автомобілем керував чоловік у чорному одязі, а саме ОСОБА_1 , який підходив за описом. Під час перевірки даних позивача було встановлено, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Відеозаписом підтверджується, що поліцейським була дотримана передбачена законодавством процедура розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Позивача було повідомлено про суть вчиненого ним правопорушення. До початку винесення оскаржуваної постанови поліцейський оголосив про початок розгляду справи, ознайомив позивача з правами та жодним чином не перешкоджав у користуванні ними. Крім того, на позивача, крім оскаржуваної постанови, ще було винесено дві постанови за ч. 2 ст. 122 та за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також складено протоколи за ч. 1 ст. 122-2, ст.. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП. Вищевказані постанови позивачем не оскаржують ся, таким чином позивач визнає факт керування транспортним засобом (а.с. 24-38).
На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 27.09.2025 поліцейським взводу № 2 роти № 3 БУПП в Чернігівській області ДПП Шуба І.В. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5813425, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн.
Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 27.09.2025 о 02 год 42 хв у м.Чернігові по вул. І. Алексєєва, 72-а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot 407, н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування Деснянським районним судом м. Чернігова від 22.04.2025 строком на 12 місяців, чим порушив п. 2.1а ПДР (а.с. 33). 
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.
Відповідно до п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з п.1.1. ПДР, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР. 
У п.1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.
Відповідно до норм ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно з підпунктом «а» пункту 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Складом правопорушення, за яке передбачається адміністративна відповідальність за ч.4 ст.126 КУпАП, є керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Для встановлення події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, необхідно з`ясувати чи позбавлено особу права керувати транспортними засобами, тобто встановити факт набрання законної сили рішенням, яким позбавлено права керування транспортними засобами, наявність події правопорушення доводиться шляхом набрання законної сили рішенням, яким особу позбавлено право керування транспортними засобами.
У даному випадку, з огляду на постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 09.04.2025, яка набрала законної сили 22.04.2025, на момент винесення оскаржуваної постанови серії ЕНА № 5813425 від 27.09.2025 відносно ОСОБА_1 строк позбавлення права керування позивача не сплинув.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до ст. 251 КУпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі№536/583/17).
27.09.2025 о 02 год 33 хв на пульт 102 надійшов дзвінок від працівника заправки «Окко» Олександра, який повідомив, що особи на авто сіре «Пежо» розпивають алкоголь та будуть п`яними їхати. Перебувають на АЗС «Окко». Дане звернення було зареєстроване в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень за №78291.
З дослідженого судом диску з відеозаписом (а.с.23), наданого відповідачем, який сумнівів у суду не викликає та розцінюється належним доказом, убачається, що відеореєстратором АСПІРІНГ, закріпленим у службовому автомобілі екіпажу поліції, зафіксовано 27.09.2025 о 02 год 42 хв екіпажем патрульної поліції було виявлено транспортний засіб Peugeot 407, н.з. НОМЕР_1 , якому було надано вимогу про зупинку за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольору, однак останній намагався втекти, не впорався з керуванням та в`їхав у паркан. У автомобілі знаходились два чоловіки – ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Останні повідомили, що за кермом не перебували, а водій пішов. Працівником поліції у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння, на що останній погодився, але зазначив, що не керував транспортним засобом. Відносно ОСОБА_1 було складено протоколи за ч. 2 ст.130, ст. 124, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та постанови за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 та ч. 4 ст. 126 КУпАП. 
У пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено портативний відеореєстратор №470627, відео з відеореєстратора АСПІРІНГ, що є технічними засобами, за допомогою яких було здійснено відеофіксацію обставин правопорушення.
При цьому, доводи сторони позивача про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовуються постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.11.2025, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 27.09.2025 о 02 год 40 хв керував автомобілем «Пежо» н.з. НОМЕР_1 .
Вказана постанова Деснянського районного суду м. Чернігова набрала законної сили 25.11.2025 та оскаржена не була.
На думку суду, відповідачем доведена правомірність своїх дій, а позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Отже, постанова серії ЕНА № 5813425 від 27.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, складена поліцейським взводу № 2 роти № 3 БУПП в Чернігівській області Шуба І.В. ґрунтується на вимогах закону, тому підстав для задоволення позову суд не знаходить. 
На підставі викладеного, Конституції України, ст.ст. 7, 126, 245, 251, 268, 278, 280, 283, 287, 288, 293 КУпАП, Закону України «Про дорожній рух України», Закону України «Про Національну поліцію», та керуючись ст.ст. 72, 73, 76-78, 90, 94, 241-246, 250, 257, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягм десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складене 08.12.2025. 

Суддя    І.В. Яременко