ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

25 грудня 2025 року 	м.Суми	

Справа №592/20988/24 
Номер провадження 22-ц/816/1316/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів - Криворотенка В. І. , Сидоренко А. П. 
з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Борохом Валерієм Миколайовичем,
на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 лютого 2025 року в складі судді Корольової Г.Ю., ухвалене в м. Суми,
в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

У грудні 2024 року ОСОБА_2 через свого представника - адвоката Юшкевич Є.Ю. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 21 вересня 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час більше двох років шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. На теперішній час у відносинах сторін відсутнє порозуміння та повага, що зумовлено систематичним вживанням відповідачем алкогольних напоїв, внаслідок чого він взагалі перестав цікавитися родиною, її побутом та домашнім господарством. Сім`я розпалася, відновлювати сімейні відносини з відповідачем позивачка не має наміру. 
Посилаючись на вказані обставини, просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 21 вересня 2012 року виконкомом Піщанської сільської ради Ковпаківського району міста Суми (актовий запис № 63 від 21 вересня 2012 року); стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 грн 20 коп.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 лютого 2025 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 21 вересня 2012 року у виконкомі Піщанської сільської ради Ковпаківського району міста Суми, актовий запис № 63.
Стягнуто з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати у справі.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Бороха В.М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що справа була розглянута за відсутності належним чином повідомленого відповідача. Виклик відповідача здійснювався за допомогою СМС-повідомлення, яке відповідач не отримував. При цьому, в матеріалах справи відсутня заява відповідача про те, що він погоджується на таке повідомлення. Таким чином, суд не забезпечив дотримання принципу рівності сторін та розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , який належним чином не повідомлений про дату, час і місце судового розгляду.
Наголошує на тому, що жодного доказу на підтвердження висновків суду про те, що подружні стосунки між сторонами припинені, сім`я фактично розпалася, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, матеріали справи не містять. Фактично рішення суду ґрунтується на припущеннях. На даний час сім`я збережена, він намається примиритися з позивачкою. Відповідач бажає, щоб дитина росла і виховувалася у повноцінній родині.
Від представника ОСОБА_2 - адвоката Юшкевич Є.Ю. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Вказує на те, що посилання заявника апеляційної скарги на те, що він із позивачкою проживають разом як подружжя, не відповідають дійсності. Жодного порозуміння у сторін немає. Позивачка не має бажання бути разом з відповідачем та відновлювати стосунки. Інтереси дитини та реалізація батьківських прав не потребують збереження шлюбу. Заявником апеляційної скарги не наведено нових обставин, які б спростували встановлені факти окремого проживання, відсутності спільного господарства та побуту. Формальна відсутність доказів вручення судової повістки не змінює обставин, які стали підставою для розірвання шлюбу. 
Крім того, від представника позивачки ОСОБА_2 - адвоката Юшкевич Є.Ю. надійшла заява про розгляд справи без участі ОСОБА_2 та її представника. 
Апелянт та його представник в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, від представника надійшла заява про слухання справи в його відсутність. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 21 вересня 2012 року виконком Піщанської сільської ради Ковпаківського району міста Суми зареєстрував шлюб між сторонами в даній справі, актовий запис № 63 (а.с. 12).
Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).
В позовній заяві ОСОБА_2 зазначає, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. На теперішній час у відносинах сторін відсутнє порозуміння та повага. Сім`я розпалася, відновлювати сімейні відносини з відповідачем позивачка не має наміру. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що подружні відносини між сторонами припинені, їх сім`я фактично розпалася, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам,а тому шлюб необхідно розірвати.
Колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам статті 215 ЦПК України. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неможливість збереження шлюбу та наявності підстав для його розірвання.
Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, покладення в ухваленому рішенні обов`язку збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення, не можна визнати законним та обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам ст. ст. 24, 55, 56 СК України.
Аргументи відповідача про можливість збереження сім`ї є необґрунтованими та недоведеними.
Разом з тим, заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права та розглянув справу за відсутності належним чином повідомленого відповідача, з огляду на наступне.
Так, Ковпаківський районний суд м. Суми ухвалою від 24 грудня 2024 року відкрив провадження у даній справі за позовом ОСОБА_2 та призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 09-00 год. 20 січня 2025 року за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 17). Відомості про вручення відповідачу судової повістки про виклик матеріали справи не містять. У справі наявна довідка про доставку повідомлення про дату, час та місце розгляду справи у додаток Viber одержувачу ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_1 (а.с. 25), проте матеріали справи не містять відповідної письмової заяви відповідача про згоду на таке повідомлення відповідно до ч. 13 ст. 128 ЦПК України, що свідчить про те, що справа розглянута за відсутності належним чином повідомленого відповідача.
Таким чином, суд першої інстанції постановив оскаржуване рішення без належного повідомлення відповідача про розгляд справи судом, що є порушенням норм процесуального права. 
Відповідно до п . 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
За вищевикладених обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову. 
Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1211 грн 20 коп.
Відповідно до положень п. 4) ч. 6 ст. 19 ЦПК України вказана справа є малозначною, а тому касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Борохом Валерієм Миколайовичем, задовольнити частково.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 21 вересня 2012 року у виконкомі Піщанської сільської ради Ковпаківського району міста Суми, актовий запис № 63.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 гривень 20 копійок. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню непідлягає.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді: В. І. Криворотенко 

А. П. Сидоренко