КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №755/10976/24                                                                             Головуючий у суді І інстанції: Яровенко Н.О.
провадження №22-ц/824/15611/2025                                                        Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
10 грудня 2025 року                                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді: Сушко Л.П.,
суддів: Болотова Є.В., Музичко С.Г.,
секретар судового засідання: Янчук І.В., 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 липня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червня 2024 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу посилаючись на те, що вона та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 познайомились наприкінці 2002 року, після чого між ними почалися стосунки. З вересня 2003 року почали жити разом в квартирі заявниці за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 у молодої родини народилася донька - ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 матір`ю є ОСОБА_1 та батьком визначено - ОСОБА_3 , який перебував на обліку в управлінні та одержував допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-го віку ОСОБА_4 - 2008 року з 09.10.2008 року по 03.08.2011 року. ОСОБА_4 з 25.09.2008 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 ) значився зареєстрованим в АДРЕСА_2 , із 2003 року фактично там не проживав, а проживав до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із ОСОБА_1 та їх донькою ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 з вересня 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 . За час проживання однією сім`єю чоловіка та дружини, пара вела спільне господарство, побут, разом проводили відпочинок, займалися благоустроєм житла, мали спільний бюджет. Сімейні стосунки будувались на взаємній повазі, турботі один до одного. Після повномасштабного вторгнення росії на територію України, ОСОБА_5 мобілізувався до військової частини НОМЕР_2 та згідно Витягу із наказу №7 від 26.02.2022 року командира був призначений стрільцем другого стрілецького відділення другого стрілецько взводу Першої стрілецької роти, де у подальшому проходив службу. 23.07.2022 №1365 командир військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України підполковник ОСОБА_6 надіслав сповіщення №48, в якому зазначив про необхідність сповістити дружину ОСОБА_1 про те, що стрілець 2-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 1-ої стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 приблизно о 18:30 год. під час виконання бойового завдання в м.Бахмут, внаслідок артобстрілу отримав важкі поранення, був доставлений у Національний військово-медичний клінічний центр «Головний військовий клінічний госпіталь», де помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до Витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ від 25.01.2023 року №233 внаслідок бойових дій та інших вибухів та осколків ОСОБА_5 загинув. Заявницею було отримано як цивільною дружиною ОСОБА_3 , довідку про причину його смерті №84 від 23.07.2022 року свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 . Між заявницею та Ритуальною службою СКП «Спецкомбінат ПКПО» було укладено договір-замовлення №15.4667411 на організацію та проведення поховання ОСОБА_3 , згідно квитанції за вказаним договором нею було сплачено 2631,85 грн. та отримано свідоцтво про поховання №15.46644П від 24.07.2022 року. Також заявницею було укладені договори з магазином Пам`ятники-Кам`яний двір від 23.03.2023 року та від 19.04.2023 року на заливку плато та встановлення плитки, сплачено нею вартість за ці послуги в розмірі 20 000,00 грн. Відповідно до висновку ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.09.2023 року №06/19333, на підставі поданих документів члени сім`ї, батьки, утриманці є: мати ОСОБА_2 та донька ОСОБА_4 .. Членами сім`ї, які не звернулись щодо отримання ОГД є батько ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 та цивільна дружина ОСОБА_1 .. Отже, за весь період перебування у стосунках, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 шлюбні відносини офіційно не реєстрували. Встановлення даного факту заявниці потрібно для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця, яка передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та вчинення необхідних процесуальних дій відповідно до чинного законодавства, як законного члена сім`ї.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 21 липня 2025 року заяву задоволено.
Встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та жінки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , без реєстрації шлюбу у період з 2003 року по 22.07.2022 року.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_8 , яка представляє інтереси Міністерства оборони України, подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги представник Міністерства оборони України звертав увагу на визначену у заяві мету встановлення даного факту - отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку зі смертю військовослужбовця.
Втім, як зазначає апелянт, рішення про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу не буде підставою для отримання заявником одноразової грошової допомоги, оскільки таке рішення не підтверджуватиме статус члена сім`ї між заявником та померлим військовослужбовцем відповідно до положень СК України.
Рішення про встановлення факту не обумовлюватиме виникнення у заявника статусу члена сім`ї померлого військовослужбовця.
Тобто, ухвалення рішення про задоволення заяви про встановлення заявленого юридичного факту із померлим військовослужбовцем не дасть заявнику можливості досягнення зазначеної ним у заяві про встановлення юридичного факту мети - підстав для реалізації прав та отримання пільг, передбачених для членів сім`ї загиблих військовослужбовців.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також тим, що звертаючись до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу, заявниця не надала належних і допустимих доказів на підтвердження факту її проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу. Більш того, подані заявницею докази не підтверджують факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя, набуття майна тощо.
На підтвердження своїх доводів заявниця вказала лише обставини, які, на її думку, можуть підтвердити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а саме те, що вона проживала разом з померлим.
Представник апелянта зазначала, що сам по собі факт перебування заявниці у минулому в шлюбних відносинах з померлим, а також народження цей період дитини, не може свідчити про те, що вони проживали однією сім`єю з 2003 по день смерті військовослужбовця, оскільки заявниці необхідно надати докази ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, тощо.
Водночас, заявницею не надано достатніх та належних доказів на підтвердження факту спільного проживання з загиблим однією сім`єю, а подані заявником докази не підтверджують факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, надання взаємної допомоги, набуття майна, в зазначений в заяві період.
Показання свідків зі сторони позивача на підтвердження того, що сторони проживали однією сім`єю у вказаний період не слід брати до уваги, оскільки їх пояснення носять узагальнений характер, стосуються здебільшого констатації факту сумісного проживання сторін з вересня 2014 року по 01.09.2023 рік та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю.
Заявниця формально вказує, що вона мала з ОСОБА_9 протягом, майже 20 років, взаємні права та обов`язки, спільно вели господарство. Однак, за час проживання об`єктів нерухомого майна вони не придбали. Але, як вказує заявниця, здійснювали деякі придбання речей, проте, не додає жодних доказів здійснення відповідних витрат на придбання.
Також, переказ декількох сум грошей, можливо, на прохання заявника чи померлого, також не свідчить про усталений сімейний побут та ведення спільних справ. З наданих скрінів взагалі не можливо встановити характер відносин, а також осіб, які здійснювали дані дзвінки, в тому числі хто, кому телефонував, кому на час здійснення дзвінків належали телефони, чи у кого в користуванні вони перебували.
Щодо наданих заявником доказів представник апелянта зазначала, що як доказ проведення спільного часу з померлим, заявниця, також, надала фото, з яких чітко неможливо встановити коли їх зроблено, але чітко зрозуміло, що вони зроблені до народження дитини, та у період коли дитина була набагато менша, від 5 до 7 років. Фото, також, підтверджують проведення часу померлого зі своєю дитиною.
Щодо наданих заявником копій рахунків за комунальні послуги в 2010 році, то представник апелянта вважає, що з доданих доказів неможливо встановити хто саме фактично проживав за даною адресою. Як і з рахунку за комунальні послуги в 2024 році.
До заяви додано виписку з банківського рахунку заявника, з якої вбачається перерахунок деяких коштів від померлого військовослужбовця, що може підтвердити факт перерахунку коштів з метою утримання спільної дитини (для потреб дитини); про яку померлий турбувався. Тому і підтримував зв`язок із матір`ю дитини. Але, знову ж таки, перерахунок невеликих сум грошей, на переконання апелянта, не підтверджує факту проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка.
У урахуванням викладеного, представник апелянта вважає, що відсутні правові підстави для задоволення вищевказаних вимог. Заявниця не підтвердила жодними належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому прийняте рішення у справі необхідно скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволення заяви відмовити у повному обсязі.
28 жовтня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_1 - адвоката Левченко С.М., просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги представник заявниці вказувала на те, що скаржником не надано жодних інших доказів, щоб встановлені факти й обставини справи, якимось чином спростовували або заперечували. Зазначала, що позиція Міністерства оборони України базується виключно на їх припущеннях без наведення жодного аргументованого пояснення, не надано жодних підтверджуючих документів їх позиції.
Зазначала також, що обставинами справи та наданими доказами повністю підтверджується той факт, що заявниця ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 проживали з 2003 року по 22.07.2022 року (19 років) за адресою АДРЕСА_1 , народили спільну доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом. Водночас вказаний факт має для заявниці юридичне значення і потрібен для оформлення виплат у зв`язку хі смертю ОСОБА_3 пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, та вчинення необхідних процесуальних дій відповідно до чинного законодавства.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 та встановлюючи факт проживання однією сім`єю чоловіка ОСОБА_3 , суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що встановивши, що заявниця перебувала тривалий час у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_3 , з яким вони спільно проживали за однією адресою починаючи з 2003 року, були пов`язані спільним побутом, маючи спільний бюджет та взаємні права й обов`язки, піклуючись один про одного, разом виховували народжену у них малолітню дитину, прийшов до висновку про достатність підстав для встановлення даного факту та задоволення заяви, оскільки іншим чином встановити його неможливо, а встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення своїх соціально-економічних прав.
Такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька - ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 матір`ю є ОСОБА_1 та батьком є ОСОБА_3 .
Згідно довідки Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про отримання допомоги №442 від 27.03.2024 року ОСОБА_3 перебував на обліку в управлінні та одержував допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-го віку - ОСОБА_4 - 2008 року з 09.10.2008 року по 03.08.2011 року.
Відповідно до Інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи №83316523 від 16.08.2022 р. ОСОБА_4 з 25.09.2008 р. по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки Носівської міської ради від 27.05.2024 року №228, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 ) значився зареєстрованим в АДРЕСА_2 , із 2003 року, але фактично не проживав.
Згідно Акту від 17.01.2024 року, підписаного сусідами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтверджено, що ОСОБА_3 проживав до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із ОСОБА_1 та їх донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 з вересня 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно витягу із наказу №7 від 26.02.2022 року солдата ОСОБА_3 призначили стрільцем другого стрілецького відділення другого стрілецького взводу Першої стрілецької роти та зараховано до особового складу.
Згідно із Витягу із особової справи солдата ОСОБА_12 від 21.10.2022 року, підписаного ТВО начальником групи персоналу військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_13 вбачається, що місце реєстрації та місце проживання - АДРЕСА_1 ; сімейний стан: одружений, дружина ОСОБА_1 НОМЕР_9; діти: дочка - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3.
23.07.2022 року надіслано сповіщення №48, в якому сповіщено цивільну дружину ОСОБА_1 про те, що її чоловік солдат ОСОБА_3 стрілець 2-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 1-ої стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 помер.
24.07.2022 року між ОСОБА_1 та Ритуальною службою СКП «Спецкомбінат ПКПО» було укладено договір-замовлення №15.4667411 на організацію та проведення поховання ОСОБА_3 , згідно квитанції за вказаним договором нею було сплачено 2631,85 грн та отримано свідоцтво про поховання №15.46644П від 24.07.2022 року.
23.03.2023 року та від 19.04.2023 року ОСОБА_1 та магазином Пам`ятники-Кам`яний двір укладено договори на заливку плато та встановлення плитки та сплачено вартість послуг в розмірі 20 000,00 грн.
ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», надано висновок від 07.09.2023 р. №06/19333 для можливості призначення одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам або утриманцям військовослужбовця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок поранення отриманого під час захисту Батьківщини. З висновку вбачається, що на підставі поданих документів члени сім`ї, батьки, утриманці є:мати ОСОБА_2 та донька ОСОБА_4 . Членами сім`ї, які не звернулись щодо отримання ОГД є батько ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 та цивільна дружина ОСОБА_1 .
Також заявницею надані наступні докази:
- генеральна довіреність від 23.11.2006 року на автомобіль ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_4 , видана заявницею ОСОБА_3 , відповідно до якої в строк до 23.11.2011 року ОСОБА_3 мав право керувати та повністю розпоряджатись автомобілем, отримувати кошти у разі його продажу тощо;
- поліс ACT «АЙС-ПОЛІС» ВС №3173298, відповідно до якого особами цивільно-правова відповідальність яких застрахована за цим полісом є заявниця та ОСОБА_3 ;
- матеріали по ДТП 05.12.2009 р., яка мала місце на Керченській площі в м.Києві (лист Дніпровського РУ ГУ МВС України в м.Києві, постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 09.12.2009 р., постанова Оболонського районного суду м.Києва від 05.01.2010 р. по справі №3-327/2010) відповідно до яких зазначена адреса проживання ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 ;
- постанова ВДВС Дніпровського РУЮ в м.Києві ВП №38719804 від 03.07.2013 р. про відкриття провадження та стягнення штрафу в сумі 510,00 грн. відповідно до якої зазначена адреса проживання ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 ;
- екзаменаційні картки водіїв та свідоцтва № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 , відповідно до яких заявниця разом із ОСОБА_3 проходили разом навчання в автошколі ПП «Естакада» та отримували права водія у 2006 році;
- фіскальні чеки, паспорти споживчого кредиту, видаткова накладна №4KIG 1 -0061 від 07.12.2018 р. про спільне придбання у 2018, 2020, 2021 р.р. кондиціонера, телевізора, телефона Xiaomi Note (оплачено було Заявницею, а телефон використовувався ОСОБА_3 ) тощо;
- договір АКБ «Укрсоцбанк» №0041/00001927 від 06.10.2008 р. про відкриття банківського рахунку ОСОБА_3 , де вказана фактична адреса його проживання та листування: АДРЕСА_1 ;
- рахунки на сплату житлово-комунальних послуг за квартиру АДРЕСА_1 : в червні 2010 р. проживаючих було 3 особи, у травні 2024 р. - 2 особи ;
- банківські виписки з АТ «ПриватБанк» по систематичне пересилання коштів ОСОБА_15 на її банківську картку від ОСОБА_3 в період з 01.01.- 22.07.2022 р., також банківські виписки про постійне поповнення заявницею телефонів ОСОБА_3 ( НОМЕР_7 та НОМЕР_8 ) в період з 2017-2022 роках;
- роздруківка вихідних і вхідних дзвінків.
В судовому засідання суду першої інстанції за клопотання заявниці допитана свідок ОСОБА_16 , яка з 1996 року є подругою заявниці. Так, свідок пояснила, що заявниця та ОСОБА_3 разом проживали однією сім`єю як чоловік та жінка приблизно з 2003 року. проживали в АДРЕСА_4 . У ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась спільна дочка ОСОБА_14 . Вона жили як чоловік та жінка: мали спільний бюджет, купували разом речі, меблі, побутову техніку, разом відпочивали, разом виховували дитину. З ними свідок постійно спілкувалась, відмічала свята та їздила разом із ними відпочивати.
Крім цього, в судовому засіданні суду першої інстанції заінтересована особа ОСОБА_2 , яка рідною матір`ю ОСОБА_3 , підтвердила, що її сина та заявниця проживали однією сім`єю як чоловік та жінка з 2003 року. Мали спільний бюджет, мали спільну дитину, разом її виховували, постійно приїжджали до ї разом в гості. Проживали вони в м. Києві.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Так, у справі, яка переглядається, зі змісту поданої заяви вбачається, що встановлення факту родинних відносин заявниці необхідне для встановлення факту батьківства, надання їй та її дітям статусу сім`ї загиблого захисника України у відповідності ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та порядку, визначеного КМУ, а також для оформлення спадкових прав.
Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Відповідно до статті 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.
Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26 травня 2021 року у справі №523/19129/19 (провадження №61-10712св20) та від 17 листопада 2021 року у справі №214/1816/20 (провадження 61-6397св21), ухвалі від 2 травня 2022 року у справі №944/2326/21 (провадження №61-3761ск22).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення цивільних суб`єктивних прав громадян.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 3 лютого 2021 року у справі №644/9753/19 (провадження №61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі №643/6447/19 (провадження №61-14968св20), від 12 січня 2022 року у справі №227/2188/21 (провадження №61-18156св21) та від 26 січня 2022 року у справі №568/310/21 (провадження №61-16757св21).
У постановах Верховного Суду від 16 листопада 2021 року в справі № 295/3547/21, від 29 травня 2023 року у справі № 175/2319/22 зроблено висновок, що заява про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, якщо вбачається спір про право - виникнення у заявника, у тому числі, права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця.
В обґрунтування вимоги про встановлення юридичного факту заявниця вказала, що їй необхідно встановити факт проживання її та загиблого ОСОБА_3 як чоловіка і жінки однією сім`єю без шлюбу для оформлення виплат у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, та вчинення необхідних процесуальних дій відповідно до чинного законодавства.
Тобто метою встановлення даного факту є отримання заявницею компенсацій, наданих Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» (одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця).
Заінтересованими особами заявник зазначила окрім Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір загиблого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 .
Одночасно із цим, у самій заяві заявниця стверджує про те, що у загиблого залишилася неповнолітня донька: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і вона, відповідно, є її матір`ю та законним представником, яка висловлює їхню позицію у цьому питанні. Дитина загиблого у цій справі статусу заінтересованих осіб не набула, до участі у справі залучені не були ні через свого законного представника (матір), а ні через органи чи осіб, яким за законом надано право бути представниками малолітніх осіб.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що у справі, що переглядається, інтереси дітей загиблого військовослужбовця у цих правовідносинах повинен представляти орган опіки та піклування, адже їх законний представник (матір) у цій справі має статус заявника (постанова КЦС ВС від 27 листопада 2024 року в справі № 161/13596/23).
Крім того, апеляційним судом встановлено, що у померлого ОСОБА_3 є матір ОСОБА_2 , яка також має право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 ..
Скаржник Міністерство оборони України одночасно ставить під сумнів як наявність у ОСОБА_1 права на отримання грошової виплати, так і заперечує по суті щодо обґрунтованості твердження заявника про наявність між нею та військовослужбовцем ОСОБА_3 правовідносин, як між чоловіком та жінкою, що проживають однією сім`єю.
При цьому скаржник заперечує надані заявником в обґрунтування її вимог докази, як такі, що можуть підтверджувати відповідний юридичний факт.
Отже в даному випадку у справі між сторонами наявний спір про право заявника ОСОБА_1 на отримання грошової виплати, як члена сім`ї військовослужбовця, що загинув.
Обставини справи свідчить про існування спору про право на нарахування та виплату одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі військовослужбовця між особою, яка претендує на таку допомогу, та органом, який проводить її нарахування та виплату, - між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України через недоведеність статусу ОСОБА_1 члена сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , а також між заявником ОСОБА_1 та іншими особами, які претендують на таку виплату.
Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки шлюбу, про який просить заявник в цій справі впливає на кількість осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги та відповідно на її розмір для кожної особи, яка має на неї право (не лише батьків загиблого, але і його дітей), тому встановлення факту пов`язане з наступним вирішенням спору про право, що є підставою для розгляду такої заяви по суті в порядку позовного провадження. За результатами вирішення спору кількість осіб може як змінитися, так і може залишитися незмінною, що матиме наслідком виникнення в осіб, які одержали належну їм частку в одноразовій грошовій допомозі, права на нарахування та виплату їм у рівних частинах частки, що залишилася до виплати.
Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2024 року в справі № 201/5972/22.
Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження, а тому суд першої інстанції зробив помилковий висновок про розгляд поданої ОСОБА_1 заяви в порядку окремого провадження.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції слід скасувати, залишивши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу без розгляду.
Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу, що ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог чинного процесуального законодавства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.
Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено «11» грудня 2025 року.

Головуючий суддя                                                                 Л.П. Сушко

Судді                                                                                       Є.В. Болотов

                                                                                                 С.Г. Музичко