ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року	Львів	Справа № 380/9372/25 пров. № А/857/41578/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Кухтея Р. В.	
 	Носа С. П.	

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2025 року у справі № 380/9372/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, 
місце ухвалення судового рішення 	м.Львів	
Розгляд справи здійснено за правилами	спрощеного позовного провадження 	
суддя у І інстанції	Кондратюк Ю.С.	
дата складання повного тексту рішення	не зазначена	
ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100 000 грн за період з 05.06.2024 по 16.10.2024 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану " у розмірі до 100 000 грн за період з 05.06.2024 по 16.10.2024 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2025 року у справі № 380/9372/25 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В доводах апеляційної скарги вказує, що виплата грошового забезпечення та інших похідних від нього виплат здійснювалося з розрахункової величини без урахування прожиткового мінімуму працездатних осіб на відповідний календарний рік. Також не було виплачено позивачу, додаткову грошову винагороду, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р. "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану " у розмірі до 100 000 грн. за період з 05.06.2024 року по 16.10.2024 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Про розгляд апеляційної скарги відповідач та позивач в особі його представника повідомлені шляхом надіслання ухвали про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду. 
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявними матеріалами справи не підтверджено допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо неповного нарахування та виплати позивачу збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 у період з 05.06.2024 по 16.10.2024, а тому в задоволенні позовних вимог потрібно відмовити.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 25.04.24 № 116 солдат ОСОБА_1 зарахований до списків військової частини.
Згідно з Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.01.2025 № 9 солдата ОСОБА_1 , стрільця-помічника гранатометника 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 9 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від ”13” грудня 2024 року N 1728-РС, призначеного на посаду водія-стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти військової служби правопорядку військової частини НОМЕР_3 , вважати, що справи і посаду здав і вибув до нового місця служби до міста Львів. З "09" січня 2025 року виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та зняти з котлового забезпечення зі сніданку "10” січня 2025 року.
Згідно з Довідкою про обставини травми №2347 від 15.06.2024 (військова частина НОМЕР_4 ) солдат ОСОБА_1 04.06.2024 отримав вогнепальне наскрізне осколкове поранення лівої лопатки (ВОСП). ВТ ЗЧМТ?, перебуваючи в районі позиції «Сокира» поблизу східних околиць н.п. Новоолександрівка Донецької області, де виконував бойове завдання щодо здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони. Поранення пов`язані із захистом Батьківщини.
Відповідно до Виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 0917824, позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «МКЛ № б ДМР» у період з 05.06.2024 по 06.06.2024, із діагнозом: ВОСП (04.06.2024) Вогнепальне наскрізне осколкове поранення лівої лопатки. АБТ, ЗЧМТ, СГМ. 
Відповідно до Виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 13522-24 позивач, перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» у період з 07.06.2024 по 13.06.2024, із діагнозом: СП(04.06.24) Вогнепальне наскрізне осколкове поранення лівої лопаткової ділянки спини з дефектом м`яких тканин (S41.8). Стан після операції(Ю.06.24). ВХО ран лівої лопаткової ділянки, накладання вторинних швів, часове порушення лівої верхньої кінцівки в помірній мірі. Ангіопатія сітківки (H3S) Акуботравма (04.06.24) без порушення цілісності барабанної перетинки Гостра нейрон-сенсорна приглухуватість. (Т70.0) Викривлення носової перегородки. Гіпертонічна хвороба II ст. 2 ступінь ССР високий. (ПІ 1.9) ІХС стенокардія напруги ФК 1-ІІ CH І (125.9) Кандидоз стравоходу II ст.. Езофагіт ст.. А. Кила стравохідного отвору діафрагми ХЕРХ Пст. (К44.9) ергідроз кистей ускладнений дерматитом. ЗЧМТ. Струс головного мозку. (S06.0) Остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділу хребта (М42. 1). Протрузія дисків L4-LS,C4,C6 з больовим синдромом. Цервіко-любмалгія. (MS 1.2).
Тобто позивач з 05.06.2024 по 13.06.2024 проходив стаціонарне лікування у зв`язку із тим діагнозом, який став наслідком травми, пов`язаної із захистом Батьківщини. 
Згідно з Випискою із медичної картки амбулаторного хворого позивач перебував в амбулаторно-поліклінічному закладі на лікуванні у КНП «Пустомитівська ЦРЛ» 17.06.2024 по 28.06.2024 року із діагнозом:, ВССП(04.06.24р). Вогнепальне наскрізне осколкове поранення лівої лопаткової ділянки спини з дефектом м`яких тканин. Стан після операції (10.06.24р). ВХО рани лівої лопаткової ділянки, накладання вторинних швів. Помірне порушення функції лівої верхньої кінцівки. Ангіопатія сітківки. Акуботравма без порушення цілесності барабанної перетинки. Гостра нейро-сенсорна приглуховатість. Викривлення носової перегородки. Аксіальна ковзна грижа стравохідного отвору діафрагми. Ерозивний рефлюкс-езофагіт, ст В. Ерозивний гастр о дуоденіт. Гіпертонічна хвороба II ст, ст 2, ризик 2. ІХС. Стабільна стенокардія І-ІІ ФК CH І ст.
Відповідно до довідки ВЛК №204 від 13.06.2024 позивачу проведено медичний огляд ВЛК госпітальною при КП "Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади». Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинні зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва):
«ВОСП (04.06.2024) Вогнепальне наскрізне осколкове поранення лівої лопаткової ділянки спини з дефектом м`яких тканин (S41.8) Стан після операції (10.06.2024) ВХО ран лівої лопаткової ділянки, накладання вторинних швів. Тимчасове порушенн функції лівої верхньої кінцівки в помірній мірі. Ангіопатія сітківки (Н35) Акубаротравма (04.06.2024) без порушення цілісності барабанної перетинки. Гостра нейрон-сенсорна приглухуватість (Т70.0) Викривлення носової перегородки.
Гіпертонічна хвороба II ст., ст.2, ССР високий (111.9) ІХС: Стенокардія напруги, ФК I II ст. CH І ст. (125.9) Кандидоз стравоходу II ст, Езофагіт ст.А. Кила стравохідного отвору діафрагми. ГЕРХ II ст. (К44.9) Гіпергідроз кистей ускладнений дерматитом. ЗЧМТ. Струс головного мозку (SO6.0) Остеохондроз шийно-грудного та поперекового відділів хребта (М42.1) Протрузії дисків L4-LS, С4, Сб з больовим синдромом. Цервіко-люмбалгія (М51.2)
Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Довідка про обставини травми відсутня.
На підставі статті 81 ГРАФИ II Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки для лікування після травми на тридцять календарних днів».
Відповідно до Довідки ВЛК №5790 від 11.07.2024 позивачу проведено медичний огляд ВЛК клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги ВМКЦ Західного регіону. Травма, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. Довідка про обставини травми № 2347 від 15.06.2024.
На підставі статті 81 ГРАФИ II Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки для лікування після травми на тридцять календарних днів.
Згідно з Довідкою ВЛК № 8961 від 16.10.2024 позивачу проведено медичний огляд ВЛК клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги ВМКЦ Західного регіону. Травма, Поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. (Довідка командира частини про обставини травми №2347 від 15.06.2024). На підставі статей 39б,40в,52в,45б,55б,75в, 77г графи І Розкладу хвороб та графи - Таблиці - додаткових вимог Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
На запит позивача від 14.03.25 №1 щодо виплати додаткової грошової винагороди, військова частина НОМЕР_5 листом від 26.03.2025 № 2084/2391/15/1452 повідомила:
«По суті порушеного питання повідомляю, що відповідно до пункту 2 розділу XXXIV наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (далі - Порядок) з 01 лютого 2023 року на період дії воєнного стану додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 N 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" виплачується військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями).
Відповідно до пункту 10 розділу XXXIV Порядку наказ про виплату додаткової винагороди видаються на підставі рапортів командирів підрозділів.
Враховуючи зазначене вище, у зв`язку з відсутність рапорту щодо проходження військовослужбовцем лікування у зв`язку з пораненням травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини у липні-серпні 2024р, додаткова винагорода за зазначений період військовою частиною НОМЕР_1 не нараховувалась та не виплачувалась».
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо неповноти нарахування та виплати 100 000 грн відповідно до п. 1 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 05.06.2024 по 16.10.2024, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Змістом спірних правовідносин, які склалися між сторонами у цій справі, є питання виплати додаткової винагороди військовослужбовцю у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, за час перебування на стаціонарному лікуванні, у зв`язку із отриманим пораненням (контузії, травми або каліцтва), пов`язаним із захистом Батьківщини, а також у відпустці для лікування після поранення.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.
Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.
Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до абзацу 1 ст. 1-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XІІ) законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.
Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ст. 12 Закону №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно із ст. 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).
Відповідно до п. 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який триває по сьогодні.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).
Пунктом 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 Постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.
01.04.2022 до Постанови №168 внесено зміни, якими передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Отож з аналізу вказаної норми слідує, що перебування військовослужбовців на амбулаторному лікуванні не включається до періоду за який виплачується названа додаткова винагорода, а відтак вимоги позивача щодо виплати названої додаткової винагороди за період перебування на амбулаторному лікуванню не заслуговують на увагу.
Колегія суддів також зазначає, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Отже до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування на стаціонарному лікуванні.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100 000 гривень.
Підставою для видачі наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.
З аналізу п. 1 Постанови № 168 можна дійти висновку про встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування, а саме:
- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;
- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Як встановлено вище матеріалами справи підтверджено, що:
- травма позивача пов`язана із захистом Батьківщини;
- 05.06.2024 по 13.06.2024 позивач проходив стаціонарне лікування у зв`язку із тим діагнозом, який став наслідком травми, пов`язаної із захистом Батьківщини. 
Крім того за даними довідки ВЛК №204 від 13.06.2024 позивачу проведено медичний огляд ВЛК госпітальною при КП "Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади». Травма, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. Довідка про обставини травми № 2347 від 15.06.2024. На підставі статті 81 ГРАФИ II Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки для лікування після травми на тридцять календарних днів.
Також згідно з довідкою ВЛК №5790 від 11.07.2024 позивачу знову проведено медичний огляд ВЛК клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги ВМКЦ Західного регіону. Травма, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. Довідка про обставини травми № 2347 від 15.06.2024.
На підставі статті 81 ГРАФИ II Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки для лікування після травми на тридцять календарних днів.
З урахуванням вказаного, висновком ВЛК визначено надання позивачу відпустки для лікування після травми загальним термін, якої мав складати 60 календарних днів, а зокрема: на підставі довідки ВЛК №204 від 13.06.2024 (30 днів) та на підставі довідки ВЛК №5790 від 11.07.2024 (30 днів).
Підсумовуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на виплату додаткової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 N 168 за період перебування на стаціонарному лікуванні з 05.06.2024 по 13.06.2024 та на період відпустки для лікування після травми пов`язаної із захистом Батьківщини, загальним термін, якої складає 60 календарних днів, а зокрема: на підставі довідки ВЛК №204 від 13.06.2024 (30 днів) та на підставі довідки ВЛК №5790 від 11.07.2024 (30 днів).
Досліджуючи питання виплати позивачу обумовлених сум додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні та на період відпустки для лікування після травми, колегією суддів установлено, що долучена до листа відповідача довідка від 26.03.2025 № 2084/2391/15/1452 не містить відомостей про виплату позивачу додаткової виногороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 N 168 за період перебування на стаціонарному лікуванні з 05.06.2024 по 13.06.2024 та на період відпустки для лікування після травми загальним термін, якої складає 60 календарних днів, а зокрема: на підставі довідки ВЛК №204 від 13.06.2024 (30 днів) та на підставі довідки ВЛК №5790 від 11.07.2024 (30 днів).
Подаючи позовну заяву та апеляційну скаргу позивач вказав проте, що додаткової виногороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 N 168 за період перебування на стаціонарному лікуванні з 05.06.2024 по 13.06.2024 та на період відпустки для лікування після травми загальним термін, якої складає 60 календарних днів позивач не отримував, незважаючи на вказане відповідач в установленому порядку не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанцій належних доказів нарахування та виплати позивачу саме обумовленої додаткової винагороди за обумовлені періоди.
Як наслідок позивач не довів належними доказами обставин нарахування та виплати позивачу належних йому сум додаткової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 N 168 за період перебування на стаціонарному лікуванні з 05.06.2024 по 13.06.2024 та на період відпустки для лікування після травми загальним термін, якої складає 60 календарних днів, а зокрема: на підставі довідки ВЛК №204 від 13.06.2024 (30 днів) та на підставі довідки ВЛК №5790 від 11.07.2024 (30 днів).
При цьому колегія суддів критично оцінює надану відповідачем довідку від 26.03.2025 № 2084/2391/15/1452, як доказ нарахування та отримання позивачем наведеної додаткової винагороди за спірний період, позаяк така довідка не містить відомостей щодо нарахованих сум додаткової винагороди без зазначення нормативного акта на підставі якого проведено таке нарахування та розрахункового періоду, який був узятий для такого обрахунку. Крім того така довідка не підтверджує фактичної виплати такої винагороди позивачу за обумовлений період.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги у цій частині знайшли своє підтвердження, а висновки суду першої інстанції є такими, що зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для вирішення справи. 
Стосовно ж доводів апеляційної скарги, які стосуються нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця за період з 04.03.2022 по 09.01.2025 та інших похідних сум, які підлягають виплаті позивачу із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024, 01.01.2025, то колегія суддів зазначає, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.05.2025 у справі № 380/8366/25 роз`єднано позовні вимоги.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, у провадженні цієї справи (№ 380/9372/25) розглядалися лише вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про:
- визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100 000 грн за період з 05.06.2024 по 16.10.2024 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;
- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану " у розмірі до 100 000 грн за період з 05.06.2024 по 16.10.2024 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
Отож оцінка приведених доводів скаржника буде надана при розгляді іншої частини позовних вимог, які були роз`єднані судом першої інстанції.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.
Враховуючи викладене колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати з прийняттям нового про задоволення позову.
Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат у даній справі - відсутні. 
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,  
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2025 року у справі № 380/9372/25 скасувати.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100 000 грн за період його перебування на стаціонарному лікуванні з 05.06.2024 по 13.06.2024 та на період його відпустки для лікування після травми загальним термін, якої складає 60 календарних днів, за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а зокрема: на підставі довідки ВЛК №204 від 13.06.2024 (30 днів) та на підставі довідки ВЛК №5790 від 11.07.2024 (30 днів).
Зобов`язати Військову частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1  ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_7 ) додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100 000 грн за період його перебування на стаціонарному лікуванні з 05.06.2024 по 13.06.2024 та на період його відпустки для лікування після травми загальним термін, якої складає 60 календарних днів, за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а зокрема: на підставі довідки ВЛК №204 від 13.06.2024 (30 днів) та на підставі довідки ВЛК №5790 від 11.07.2024 (30 днів) з урахуванням фактично нарахованих та виплачених сум за цей період.
У задоволенні решти вимог та доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос