К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року місто Київ

справа № 759/16150/25
апеляційне провадження № 22-ц/824/4294/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Саліхова В.В.,

суддів: Євграфової Є.П., Левенця Б.Б.,

за участю секретаря судового засідання: Алієвої Д.У.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Твердохліб Ю.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в :
У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 19 000,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дитини.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що з 11 серпня 2022 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 . Зазначає що перебуває у шлюбі з відповідачем, проте добровільної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому вона звернулась до суду з вказаним позовом, який просила задовольнити.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 563,00 грн., щомісячно, починаючи з 21 липня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Не погоджуючись з таким рішення суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду в частині визначеного судом розміру аліментів скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення аліментів у розмірі 19 000 грн.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що визначаючи розмір аліментів - 2 563,00 грн., суд не врахував узгодженість вказаної суми аліментів із відповідачем, його спроможність сплачувати аліменти саме у заявленому позивачем розмірі, що підтверджується податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи підприємця за 2024 рік, та випискою по рахунку, відкритого в АТ «Універсал Банк», щодо перерахунку коштів відповідачем на утримання сина.
Вказує, що заявлений розмір аліментів є рівним частини доходу відповідача, що узгоджується з нормами СК України.
Вважає, що мінімальний розмір аліментів стягнутий судом не забезпечить належного утримання дитини.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.
ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належно, тому з урахуванням ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала можливим провести розгляд справи у його відсутність.
Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 11 серпня 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_1 від 11.08.2022 року.
Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 24.0.2023 року (а.с. 4), який проживає з матір`ю.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказувала, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 19 000 грн. та такий розмір аліментів з ним узгоджено.
Суд першої інстанції, застосувавши положення ст. 180, ч. 3 ст. 181, ст. 182-184 СК України, які регулюють дані правовідносини, та встановивши, що дитина проживає разом з матір`ю, дійшов правильного висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та як наслідок неправильно визначив розмір аліментів, який підлягає стягненню, з огляду на наступне.
За приписами ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також відповідальність батьків або осіб, що їх замінюють, за створенням умов, необхідних для розвитку дитини.
Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведеність стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Положеннями частини 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Отже, матеріальне утримання дитини є обов`язком батьків, у контексті виховання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за заявою позивача безвідносно до характеру доходу платника та способу його одержання.
Як вбачається з мотивувальної частини рішення, суд частково задовольнив позовні вимоги та визначаючи аліменти у розмірі 2 563,00 грн посилався на те, що такий розмір є мінімальним розміром аліментів на одну дитину відповідного віку. Суд також виходив з того, що обов`язок щодо утримання дітей є спільним щодо обох батьків та з того, що такий розмір загалом забезпечить існування дитини.
Проте, визначаючи розмір аліментів в у мінімальному розмірі, а саме в сумі 2 563,00 грн, суд першої інстанції у відповідності до вимог ч. 1 ст. 182 СК України не врахував вік дитини, фінансовий стан сторін та те, що відповідач приймав активну участь під час розгляду справи, але не подав до суду заперечень та доказів неспроможності сплачувати ним аліменти на утримання дитини у певному розмірі.
З урахуванням вищенаведених положень закону та наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання свого сина у розмірі більшому ніж прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, який передбачений Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» грн. Більш того, колегія суддів зауважує, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання відсутній в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (постанова Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №344/10971/16-ц).
Крім цього, матеріали справи також не містять доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача, наявності в нього на утриманні інших дітей або непрацездатних батьків, що в свою чергу унеможливлює стягнення аліментів у розмірі більшому від розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років
Проте, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вищевказаних обставин не врахував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про визначення розміру аліментів в сумі 2 563,00 грн, щомісячно.
Визначений судом першої інстанції розмір щомісячних аліментів є несправедливим по відношенню до дитини.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що розмір аліментів необхідно визначити в сумі 15 000 грн. Колегія суддів вважає, що за встановлених у справі обставин такий розмір аліментів є справедливим по відношенню як до інтересів дитини, так і її батьків; відповідає якнайкращим інтересам дитини та не є значним розміром з урахуванням майнового стану відповідача.
При цьому, колегія суддів вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів є необгрунтованим, доказів на підтвердження, що саме таку суму коштів вона використовує на забезпечення дитини надано не було. 
Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині визначеного розміру аліментів, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, підлягає зміні.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про зміну судового рішення в частині визначеного розміру аліментів, а саме щодо збільшення розміру з 2 563,00 грн до 15 000,00 грн.
Оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів, однак визначив розмір аліментів без урахування всіх обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про зміну рішення суду в частині визначеного розміру аліментів, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 -задовольнити частково. 
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2025 року в частині визначеного розміру аліментів - змінити, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 15 000,00 грн., щомісячно, починаючи з 21 липня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 січня 2026 року.

Головуючий:

Судді: