Справа № 357/14477/23 Суддя в І-й інстанції Гребінь О.О.
Провадження № 33/824/787/2025 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд
у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю захисників Басана Ю.П., Башинського В.П., розглянувши справу за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2024 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2024 року
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що вона, 07 листопада 2023 року, о 01 год. 18 хв., в м. Біла Церква, по вул. Таращанська, керувала автомобілем марки «Volkswagen Caddy», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, відмовилась.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянтка вказала на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. На переконання апелянтки, працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення допустили процесуальні порушення. Зокрема, їй не було надано для ознайомлення складені протокол та інші матеріали. Крім того, із відеозапису вбачається, що огляд на стан сп`яніння фактично не проводився, а направлення на медичний огляд не складалося та не вручалося. На думку апелянтки, протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися допустимим та належним доказом у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним, неспростовним доказом, а викладені в ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які підтверджують вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Крім того, звернула увагу на те, що наявний на диску відеозапис не може бути визнаний належним і допустимим доказом, оскільки про нього не зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, не вказано, за допомогою якого технічного пристрою проводився відеозапис, не зазначено номер технічного засобу та інші ідентифікуючі ознаки. Окрім цього, працівники поліції не відсторонили її від керування транспортним засобом. На переконання апелянтки, запропонований працівниками поліції порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння не є дійсним, оскільки проведений із порушенням вимог статті 266 КУпАП. Просила постанову скасувати та закрити провадження у справі зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
У поданих доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначено про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема, згідно з відповіддю на адвокатський запит, під час перебування на службі працівники поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не мали права використовувати прилад Драгер, оскільки, згідно з журналом обліку, ОСОБА_2 отримав прилад лише 09.11.2023, тобто після дорожньо-транспортної пригоди. Окрім того, у матеріалах справи міститься направлення на проведення огляду на стан сп`яніння, однак підтвердження факту його вручення ОСОБА_1 зафіксовано ні на відеозаписі, ні в матеріалах справи. 
Вислухавши пояснення захисників Басана Ю.П. та ОСОБА_5 , які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи і просила скаргу задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Висновки місцевого суду про доведеність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 562044 від 07.11.2023 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1 тобто фактичних даних встановлених у ході з`ясування обставин правопорушення, які не оспорюються учасниками судового розгляду;
відеозаписом, що зроблений за допомогою нагрудної камери поліцейського, яким підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та із якого вбачається, що вона відмовилася на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою технічного засобу та у медичному закладі;
іншими доказами.
Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновки про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильність кваліфікації її дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, наявність підстав для накладення стягнення, та із дотримання вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП наклав на неї стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.
Апеляційна скарга не містить доводів, які би указували на незаконність та необґрунтованість ухваленого судом рішення.
Суд вважає, що оскаржувана постанова винесена із дотриманням вимог чинного законодавства, обставини справи з`ясовані повно, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом стверджується відеозаписами дослідженими як місцевим, так і апеляційним судом. Окрім того, ця обставина фактично не заперечується самою ОСОБА_1 . Із зазначеного відеозапису вбачається і те, що ОСОБА_1 дійсно відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Суд звертає увагу на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння дійсно не проводився, оскільки вона притягнута до відповідальності за відмову від проходження такого огляду. Щодо направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, то у випадку відмови від проходження такого огляду видача відповідного направлення нормативними документами якими регламентується порядок виявлення у водіїв стану сп`яніння не передбачена. 
Суд констатує те, що у цій справі, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, зібрана достатня кількість доказів, якими доводиться винуватість ОСОБА_1 у вчиненні поставленого їй у вину адміністративного правопорушення. Та обставина, що про наявність відеозапису не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та, окрім того, не вказано, за допомогою якого технічного пристрою проводився відеозапис, не зазначено номер технічного засобу та інші ідентифікуючі ознаки, то ця обставина не може впливати на вирішення питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки факт проведення зазначеного вище відеозапису стороною захисту фактично не оспорюється, достовірність зафіксованих ним подій також не оспорюється. Щодо доводів апеляційної скарги про те, що запропонований працівниками поліції порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння не є дійсним, оскільки проведений із порушенням вимог ст. 266 КУпАП, то суд звертає увагу на те, що ці доводи є неконкретними, а тому вони не враховуються при вирішенні питання про законність оскаржуваної постанови. Окрім того, суд звертає увагу на те, що процедура виявлення та фіксації вчиненого адміністративного правопорушення була проведена у відповідності із вимогами нормативних документів, якими регламентується порядок виявлення у водії стану сп`яніння. Посилання у апеляційній скарзі на те, що працівники поліції не мали права використовувати прилад Драгер оскільки прилад був отриманий лише 09.11.2023, тобто після дорожньо-транспортної пригоди не впливає на вирішення питання про винуватість ОСОБА_1 оскільки вона притягнута до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а її винуватість у вчиненні даного правопорушення доведена зібраними у справі доказами. 
Наведене указує на необґрунтованість апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.
Постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.10.2024 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а у задоволенні апеляційної скарги відмовляє.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в :
В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.
Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.