Справа № 301/2245/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

27 січня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Джуги С.Д., Кожух О.А.
за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Микита Маріїя Федорівна на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2022 року, та апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 08 листопада 2022 року, ухвалені головуючою суддею Пітерських М.О. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди
встановив:
У серпні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Позовні вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_2 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , і їй на праві власності належить автомобіль марки «Skoda», модель «Octavia», 2003 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний номерний знак « НОМЕР_2 ». Орієнтовно у 2020 році відповідачка ОСОБА_1 , яка проживає по сусідству з позивачкою за адресою: АДРЕСА_2 , розпочала будівництво та звела двоповерхову споруду, яка станом на сьогодні є об`єктом незавершеного будівництва. Разом з тим, відповідно до вищевказаної інформації відповідачка ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: 1) земельна ділянка, кадастровий номер 2121984800:09:001:0080, площею 0,1082 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 2) земельна ділянка, кадастровий номер 2121984800:09:001:0090, площею 0,2099 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.
У дворі свого домогосподарства, між будинками сторін, позивачка завжди паркує належний їй автомобіль «Skoda Octavia», державний номерний знак « НОМЕР_2 ».
30 січня 2022 року близько 21 години на належний позивачці транспортний засіб, який знаходився між будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , відбулося сходження великого об`єму снігу з даху двоповерхової споруди незавершеного будівництва відповідачки, в результаті чого транспортний засіб позивачки отримав механічні пошкодження, що спричинило їй матеріальні збитки.
Згідно Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу №008/02/22, складеного ФОП ОСОБА_3 07.02.2022, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу становить 36 211,36 грн. Таким чином, розмір спричинених ОСОБА_2 матеріальних збитків відповідачкою ОСОБА_1 становить 36211,36 грн.
У результаті пошкодження належного їй транспортного засобу, останній не використовувався за призначенням протягом тривалого часу, що унеможливило відвідування її дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Нижньореметівського ЗДО «Сонечко», де також працює і вона медсестрою, а також унеможливило пов`язані з роботою організаційні моменти, проведення дозвілля з дитиною та сім`єю, відвідування інших близьких родичів тощо. Вказане також виразилось у негативних емоціях та переживаннях, у зв`язку із пошкодженням належного позивачці майна та вимушених змін у її житті. Тобто ОСОБА_1 завдала ОСОБА_2 моральну шкоду, яку позивачка оцінює в розмірі 10 000 грн.
З врахуванням наведеного ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 36 211,36 грн матеріальної шкоди та 10 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 36 211,36 грн матеріальної шкоди та 2 000 грн моральної шкоди.
У решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 992,40 грн.

Додатковим рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 08 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_5 про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 14 000 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Микита М.Ф., просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 
Вважає, що суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Позивачкою не надано належних та допустимих доказів того, що нею здійснено покупку запасних частин на автомобіль та проведено ремонт такого. Крім того, позивачкою не надано доказів щодо зсуву снігу на автомобіль саме з даху будинку відповідачки. Долучений позивачкою акт №171 від 31.01.2022 є неналежним доказом, оскільки не відомо яким чином комісія встановила що на належний автомобіль ОСОБА_2 зійшов сніг з даху будинку ОСОБА_1 .
Щодо наданого ОСОБА_2 звіту про оцінку вартості майнової шкоди, то вважає, що в такому не відображено реальних витрат, які понесла позивачка. Вказаний звіт є лише попереднім оціночним документом та не може братися судом до уваги, як платіжний документ, що підтверджує факт понесення позивачкою витрат на ремонт автомобіля.
Задовольняючи позовні вимоги, суд обґрунтовував своє рішення вимогами ст.ст. 319, 322, 1166, 1167 ЦК України, посилаючись на власність, яка зобов`язує. Однак, зазначені норми права застосовуються при навмисному пошкодженні майна, а в даному випадку навмисних дій з боку відповідачки не було. Це форс-мажорні обставини, які повинна передбачати позивачка, залишаючи свій автомобіль біля даху будівлі. Вважає дії позивачки в даному випадку наслідком недбалого зберігання автомобіля в зимовий період. 

У апеляційній скарзі на додаткове рішення ОСОБА_2 просить таке скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн. 
Вказує, що 08.08.2022 її представником повідомлено суд про понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу. 
В частині 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, якщо до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
27.10.2022 адвокатом Мельником Я. подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу з відповідними доказами у підтвердження таких витрат. Відповідачем не було подано до суду клопотання про зменшення вказаних витрат, а тому вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні заяви про стягнення витрат та професійну правничу допомогу. 

До початку розгляду справи від сторін спору заяви чи клопотання не надходили.
У судове засідання з`явились: адвокат Мельник Я.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_2 та адвокат Микита М.Ф., яка діє в інтересах ОСОБА_1 .
Адвокат Мельник Я.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_2 , просив апеляційну скаргу задовольнити, додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким задовольнити заявлені витрати на професійну правничу допомогу. Щодо розгляду справи у відсутності довірительки не заперечив.
Адвокат Микита М.Ф., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просила задовольнити подану апеляційну скаргу, рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Щодо розгляду справи у відсутності довірительки не заперечила.
Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги на рішення суду та апеляційної скарги на додаткове рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню, тоді як апеляційна скарга на додаткове рішення суду підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних доводів.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки «Skoda», модель «Octavia», 2003 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний номерний знак « НОМЕР_2 », що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.07.2021 року (Т1 а.с.11).
ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачка ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 (Т1 а.с.73).
Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.10.1997 року, відповідачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_2 (Т1 а.с.79).
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав від 11.07.2022, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 (Т1 а.с.12-14).
30.01.2022 о 20 годині 39 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , з даху будинку відповідачки ОСОБА_1 відбувся зсув снігу, в результаті чого було пошкоджено належний позивачці автомобіль марки «Skoda», модель «Octavia», державний номерний знак « НОМЕР_2 », який знаходився у дворі між будинками сторін.
31.01.2022 комісією Кам`янської сільської ради Берегівського району було проведено огляд належного позивачці автомобіля (Т1 а.с.115).
Згідно копії Акту №171 огляду пошкодженого майна від 31.01.2022, на підставі заяви №159 від 31.01.2022 ОСОБА_6 , мешканця АДРЕСА_1 , комісією Кам`янської сільської ради Берегівського району, проведено огляд (обстеження) майна, а саме: автомобіля «Skoda Octavia» з номерним знаком « НОМЕР_2 », а також металевої конструкції для виноградника за адресою: АДРЕСА_1 . За результатом проведеного огляду виявлено, що майно, а саме: автомобіль «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , 30.01.2022 внаслідок сходження снігу з даху будинку ОСОБА_1 було пошкоджено: розбите лобове скло та загнута криша автомобіля. Також пошкоджена металева конструкція для виноградника (Т1 а.с.17).
По даному факту ОСОБА_2 зверталася до Берегівського районного відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області. Листом начальника Берегівського РВП Варги М. №1068 від 10.02.2022 позивачці повідомлено, що її звернення стосовно пошкодження транспортного засобу зареєстровано в ІТС ІПНП Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області за №445 від 30.01.2022. Також повідомлено, що з огляду на розмір завданих матеріальних збитків в даному випадку відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України, а вбачаються цивільно-правові відносини, які вирішуються в суді (Т1 а.с.18, 114).
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.
Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
За змістом частини першої, пункту 1 частини другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з абзацом 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
У своїх доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що позивачкою не надано належних та допустимих на підтвердження понесених нею витрат на відновлення автомобіля. Долучений позивачкою акт №171 від 31.01.2022 є неналежним доказом, оскільки не відомо яким чином комісія встановила що на належний автомобіль ОСОБА_2 зійшов сніг з даху будинку ОСОБА_1 . Крім цього, позивачкою не доведено, що зсув снігу саме з будинку відповідачки спричинив шкоду автомобілю позивачки.
З такими доводами відповідачки колегія суддів апеляційного суду не погоджується з огляду на наступне.
Сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки «Skoda», модель «Octavia», 2003 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний номерний знак « НОМЕР_2 ».
Відповідачка не заперечує, що у її власності знаходиться будинок АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.10.1997, а також, що така володіє земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 .
З доданого до матеріалів справи акту №171 огляду пошкодженого майна від 31.01.2026 в с. Хмільник мешканки села Хмільник №221, вбачається, що комісією яка складалася із заступника сільського голови Кузьма Н.В., власника майна або його представника (повнолітнього члена його родини) – ОСОБА_7 , секретаря сільської ради – ОСОБА_8 проведено огляд автомобіля Skoda Octavia AO7285 MB та встановлено, що внаслідок сходження снігу з даху будинку гр. ОСОБА_1 було пошкоджено автомобіль, а саме: розбито лобове скло та загнута криша автомобіля. Також пошкоджено металеву конструкцію для виноградника.
Також, факт пошкодження автомобіля встановлено Берегівським районним відділом поліції ГУНП в Закарпатській області у листі-відповіді від 10.02.2022 №1068 з якого підтверджуються вищезазначені обставини.
Таким чином, слід погодитись з позицією суду першої інстанції щодо встановлення факту сходження снігу з будинку сусідки позивачки – ОСОБА_1 на автомобіль позивачки та наявності пошкоджень на останньому. В даному випадку слід вважати встановленим причинно-наслідковий зв`язок між подією (сходженням снігу з даху будинку відповідачки) та наслідками такої події (пошкодження автомобіля позивачки). Дані обставини відповідачкою належними та допустимими доказами не спростовано.
А тому, доводи відповідачки в цій частині слід вважати спростованими.
Щодо наданого ОСОБА_2 звіту про оцінку вартості майнової шкоди, то ОСОБА_1 вважає, що в такому не відображено реальних витрат, які понесла позивачка. Вказаний звіт є лише попереднім оціночним документом та не може братися судом до уваги, як платіжний документ, що підтверджує факт понесення позивачкою витрат на ремонт автомобіля.
Однак, апеляційний суд не поділяє дану позицію відповідачки та зазначає, що Звіт про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням ТЗ №008/02/22 від 30.01.2022 складений ФОП ОСОБА_3 є належним та повноцінним доказом нанесеної позивачці шкоди, оскільки такий звіт складено сертифікованим експертом, зі складанням протоколу огляду ТЗ безпосередньо за участі позивачки, надано ремонтну калькуляцію, фото пошкодженого ТЗ на якому чітко видно описані пошкодження.
Слід погодитись з позицією суду першої інстанції, що заперечуючи проти розміру визначеної Звітом шкоди, відповідачка не навела обґрунтованих аргументів проти визначеного суб`єктом оціночної діяльності розміру шкоди і не подала доказів, які б спростовували приєднаний до справи Звіт про оцінку вартості майнової шкоди.
Крім цього, наявність/відсутність квитанцій про сплату послуг за деталі, відновлення та ремонт пошкодженого автомобіля не є обов`язковими для встановлення суми відшкодування. Факт відновлення чи не відновлення позивачкою автомобіля не є визначальним в даному випадку, оскільки остання може правомірно очікувати, що її транспортний засіб буде відновлено у разі задоволення позовних вимог. Звіт шкоди тільки підтверджує розмір майнової шкоди, яку було заподіяно позивачці внаслідок зсуву снігу з даху відповідачки.
Серед іншого, не можна також погодитись з доводами відповідачки щодо відсутності її вини та наявності форс-мажорних обставин, оскільки ОСОБА_1 як власниця будинку повинна дбати про благоустрій такого в тому числі шляхом встановлення на даху власного будинку снігозатримувачів такої конструкції які б за своєю технічною характеристикою були спроможні унеможливити сходження снігу з даху будинку.
Наявність на даху будинку ОСОБА_1 снігозатримувачів з огляду на двоповерховість будинку з гострим нахилом даху будинку є свідченням того, що такі слід вважати недостатніми так-як не виконали свого призначення з утримання снігу. Тож доводи відповідачки стосовно того, що на даху її будинку встановлено снігозатримувачи є недостатніми. 
Відтак, з вищенаведеного слідує, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Суд правильно встановив обставини справи, наявний причинно-наслідковий зв`язок між зсувом снігу та пошкодженням автомобіля позивачки та прийшов до вірних висновків щодо задоволення суми 36 211,36 грн. матеріальної шкоди, оскільки саме така сума встановлена наявним у матеріалах справи Звітом про оцінку вартості майнової шкоди від 30.01.2022. 
Щодо моральної шкоди в розмірі 2 000 гривень, то в цій частині доводи відповідачки у апеляційній скарзі відсутні, а тому, рішенню суду щодо моральної шкоди оцінка апеляційним судом не дається з огляду на відсутність заперечень такої шкоди.
Щодо додаткового рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 08 листопада 2022 року.
ОСОБА_9 в поданій нею апеляційній скарзі на додаткове рішення суду першої інстанції зазначала, що суд неправомірно відмовив їй у задоволенні її заяви про стягнення з відповідачки на її користь витрат на професійну правову допомогу в розмірі 14 000 гривень понесених нею у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції.
07.07.2023 адвокат Мельник Я.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_9 подав заяву в якій просив стягнути з відповідачки на користь позивачки витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7 000 гривень витрат у зв`язку з розглядом справи в апеляційному суді.
Колегія суддів апеляційного суду перевіривши доводи апеляційної скарги поданої на додаткове рішення суду першої інстанції та оцінивши надані докази прийшла до наступних висновків.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.
З огляду на викладене вище відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що додатковим рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 08 листопада 2022 року у задоволенні заявленого ОСОБА_2 клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції в розмірі 14 000 гривень відмовлено у зв`язку з тим, що позивачка та її представник до закінчення судових дебатів, а також п`ять днів після ухвалення рішення суду не надали докази понесених ними витрат.
Проте, такі висновки суду першої інстанції спростовуються наявними у справі матеріалами.
Згідно частини першої статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч. 3 ст. 134 ЦПК України).
З поданого Глушко А.І. позову вбачається, що остання оцінила попередні судові витрати у зв`язку з розглядом справи у розмірі 7 992,40 гривень, а щодо інших витрат, зокрема на професійну правничу допомогу, то такі спрогнозувати їй не вдавалося можливим.
08.08.2022 адвокат Мельник Я.Ю. подав до суду заяву в якій просив врахувати, що позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу, яку він надає ОСОБА_2 на підставі Договору №07/09 про надання правової допомоги адвокатом від 09.07.2022. Зазначив, що необхідні докази суду будуть надані в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Вступна та резолютивна частина рішення суду першої інстанції проголошена судом 26.10.2022 та повний текст такого складеного цього ж дня.
28.10.2022 адвокат Мельник Я.Ю. подав на електронну пошту суду заяву про винесення додаткового рішення суду про стягнення витрат на правничу допомогу. До даної заяви додано наступні документи: квитанції про перерахування коштів за оплату наданих адвокатом послуг у різних сумах (2 000 гривень, 2 000 гривень, 7 000 гривень, 2 000 гривень, 1 000 гривень), Договір №07/09 про надання правової допомоги адвоката, Додаткову угоду №1 до Договору №07/09 про надання правової допомоги адвоката від 09.07.2022.
Таким чином, суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні поданої заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки стороною позивача дотримано вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а тому додаткове рішення суду першої інстанції належить скасувати та постановити нове про часткове задоволення заявленої адвокатом Мельником Я.Ю. заяви про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 гривень.
На переконання апеляційного суду, сума 7 000 гривень відповідає принципам співмірності заявленої адвокатом суми витрат на професійну правничу допомогу із часом та роботою на підготовку позовної заяви, формування правової позиції та участь в судових засіданнях по справі.
Щодо заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу понесену в апеляційному суді в розмірі 7 000 гривень, то така сума підлягає частковому задоволенню в розмірі 3 000 гривень, оскільки підготовка апеляційної скарги не займає значних часових затрат для адвоката через типовість такого роду справ та незначну складність такої.
Враховуючи вищезазначене та керуючись статтями 12, 81, 141, 374, 376, 382-384 ЦПК України апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Микита Маріїя Федорівна, залишити без задоволення.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2022 року, залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення, задовольнити частково.

Додаткове рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 08 листопада 2022 року скасувати та постановити у справі нове судове рішення, яким заяву адвоката Мельник Ярослава Юрійовича, що діє від імені ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 судові витрати понесені у суді першої інстанції у розмірі 7 000,00 гривень витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 судові витрати понесені у суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000,00 гривень витрат на правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 04 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач:

Судді: