ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" січня 2026 р. Справа№ 910/9343/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Буравльова С.І.
суддів: Шапрана В.В. 
Андрієнка В.В. 

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" 
на рішення Господарського суду м. Києва від 13.10.2025 р. 
у справі № 910/9343/25 (суддя - Курдельчук І.Д.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" 
до Державної установи "Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії Міністерства охорони здоров`я України" 
про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Державної установи "Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії Міністерства охорони здоров`я України" про стягнення збитків у розмірі 122202,58 грн.
Вимоги позивача обґрунтовані тим, що у зв`язку із настанням страхового випадку позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування в сумі 122202,58 грн, у зв`язку з чим відповідач повинен відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку суброгації.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.08.2025 р. відкрито провадження у справі № 910/9343/25, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.10.2025 р. у справі № 910/9343/25 відмовлено Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "ПЗУ Україна" у задоволенні позову.
Не погодившись з рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.
Апеляційна скарга позивача обґрунтована тим, що ДТП відбулась з вини відповідача, внаслідок порушення ним правил дорожнього руху, наведене підтверджується постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.05.2022 р. у справі № 450/1141/22, при цьому страховиком було сплачено власнику пошкодженого у ДТП транспортного засобу страхове відшкодування, тому збитки підлягають відшкодуванню саме з відповідача.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2025 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" у справі № 910/9343/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/9343/25, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України та встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу впродовж 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Згідно з ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
За ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення. 
Копію ухвали від 03.11.2025 р. про відкриття провадження у справі № 910/9343/25 сторонам доставлено до електронних кабінетів 04.11.2025 р., доказом чого є довідки про доставку електронного документа від 06.11.2025 р., що містяться в матеріалах справи. 
Також згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала про відкриття апеляційного провадження від 03.11.2025 р. у справі № 910/9343/25 оприлюднена у реєстрі 06.11.2025 р.
Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, а також закінчення строків, встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 р. на подання всіх заяв та клопотань, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.
06.06.2021 р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (далі - страховик) та Приватним підприємством "Ар-Транс" (далі - страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 163325 (далі - договір), яким були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом "Volvo FH", державний номерний знак НОМЕР_1 .
13.04.2022 р. о 17 год. 45 хв. на 544 км 200 м автодороги М-06 "Київ-Чоп" водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "Мерседес-Бенц", номерний знак НОМЕР_2 , перед початком руху не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, у результаті чого під час руху у нього відірвалось ліве заднє колесо і пошкодило транспортний засіб марки "Вольво", номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та причеп марки "Шміц", номерний знак НОМЕР_3 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
14.04.2025 р. власник транспортного засобу "Вольво" звернувся до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" із заявою про настання 13.04.2022 р. страхового випадку.
14.04.2022 р. складено протокол технічного огляду КТЗ (транспортний засіб "Volvo FH", 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 ) та виставлено рахунок на передоплату на загальну суму 173975,50 грн без ПДВ (18697,50 грн - роботи, 155278,00 грн - запчастини, паливно-мастильні матеріали).
Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.05.2022 р. у справі № 450/1141/22 визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" було складено страховий акт каско № 17823/1 щодо виплати Приватному підприємству "Ар-Транс" по страховому випадку від 13.04.2022 р. страхового відшкодування у розмірі 122202,58 грн. 
28.06.2022 р. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" здійснило виплату страхового відшкодування Приватному підприємству "Ар-Транс" у розмірі 122202,58 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 00078634.
19.08.2024 р. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулась до ОСОБА_1 із досудовою вимогою № 17823РК про відшкодування збитків у розмірі 122202,58 грн.
09.09.2024 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулась до Державної установи "Науково-Практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії Міністерства охорони здоров`я України" із досудовою вимогою № 17823РК про відшкодування збитків у розмірі 122202,58 грн.
Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач як власник транспортного засобу "Мерседес-Бенц", на думку позивача, на момент ДТП не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а водій ОСОБА_1 був посадовою особою відповідача та керував транспортним засобом, переданим відповідачу в якості гуманітарної допомоги, тому відповідач має відшкодувати позивачу страхове відшкодування, сплачене потерпілій особі.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Статтею 16 Закону України "Про страхування" визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Згідно зі ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Як передбачено ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Відповідно до ст. 108 Закону України "Про страхування" страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, 
Як було встановлено вище, джерелом підвищеної небезпеки - автомобілем марки "Мерседес-Бенц", номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 , який визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, було нанесено шкоду транспортному засобу марки "Вольво", номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшли права потерпілої особи в розмірі страхового відшкодування у розмірі 122202,58 грн. 
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ст. 1187 ЦК України).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 
Відповідно до відомостей, отриманих з Централізованої бази даних МТСБУ, по відношенню до транспортного засобу марки «Мерседес-Бенц», номерний знак НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_1 , договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не укладався.
За ч. 39.1 ст. 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно з ч. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Як передбачено абз. 2 ч. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ч. 35.1 ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
За п. 38.2.1 ч. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону.
Таким чином збитки, завдані джерелом підвищеної небезпеки - автомобіль "Мерседес-Бенц", номерний знак НОМЕР_4 , повинні бути відшкодовані за рахунок МТСБУ у порядку, передбаченому законодавством у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортерних засобів. 
У свою чергу МТСБУ отримує право на регресний позов до винної особи.
Відповідно до п. 37.1.4 ч. 37.1 ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
Сплив строку, протягом якого потерпіла особа може реалізувати своє регулятивне суб`єктивне право (у цьому випадку протягом одного року) за рахунок страховика (страхової компанії), призводить до неможливості отримання страхового відшкодування від особи, що застрахувала відповідальність винної в ДТП особи в позасудовому порядку. Однак законодавством не передбачено в цьому випадку припинення взагалі права на відшкодування шкоди, ані у повному обсязі, ані в обсязі страхового відшкодування. Тоді як згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявила сторона у спорі, є підставою для відмови в позові. 
Крім цього, річний строк звернення з заявою про виплату страхового відшкодування не є спеціальним строком позовної давності, передбаченим статтею 258 ЦК України, оскільки це суперечить змісту зазначеної норми, яка не передбачає встановлення спеціальної позовної давності в інших випадках, ніж випадки, передбачені в цій норми. З огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний (присічний) і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі. 
З огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді, при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.
У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії), винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку.
Отже, позивач, якому перейшло право вимоги від потерпілої особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, має право на звернення з позовом до МТСБУ в межах строку позовної давності.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 р. у справі № 147/66/17.
Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з Державної установи "Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії Міністерства охорони здоров`я України" збитків у розмірі 122202,58 грн є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються судовою колегією.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. 
Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, судова колегія дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 13.10.2025 р. справі № 910/9343/25 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" задоволенню не підлягає. 
Відповідно до статті 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника.
Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.
Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених нормами чинного законодавства.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду м. Києва від 13.10.2025 р. справі № 910/9343/25 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна".
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.І. Буравльов 

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко