Справа № 583/3405/25
2-о/583/3/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2026 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді     Савєльєвої А.І.
з участю секретаря судового засідання Доценко Т.Г., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Охтирка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі матері ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 через свого представника адвоката Абрамовича О.О. звернулася до суду із зазначеною заявою, згідно з якою просить встановити факт її проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти 08.07.2025, з червня 2020 року по 08.07.2025 року. Заявлені вимоги мотивує тим, що з червня 2020 року в належній їй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею став проживати ОСОБА_6 , який 01.03.2023 уклав контракт з військовою частиною НОМЕР_1 на проходження військової служби у Збройних Силах України. 04.03.2025 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1 подали через застосунок «Дія» заяву про державну реєстрацію шлюбу, яка була прийнята та опрацьована, визначено дату і час проведення реєстрації шлюбу – 29.07.2025 року о 15:30. 17.07.2025 року ОСОБА_1 отримала на своє ім`я сповіщення про те, що її чоловік солдат ОСОБА_6 зник безвісти 08.07.2025 при виконанні бойового завдання під час штурмових дій у складі ШГр «Ефір» в районі н.п. Кіндратівка Сумської області. З огляду на викладене заявниця вважає, що має право на отримання виплат та матеріальної допомоги як члену сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця, однак враховуючи, що шлюб між ними офіційно не був зареєстрований, реалізувати вказане право вона не може, що і стало підставою для звернення до суду з даною заявою.
04.08.2025 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 
15.09.2025 від представника заявниці – адвоката Абрамовича О.В. надійшло письмове клопотання про залучення до участі у справі в якості заінтересованих осіб: матір ОСОБА_6 – ОСОБА_2 , сина ОСОБА_6 – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі матері ОСОБА_4 .
02.10.2025 від представника заявниці – адвоката Абрамовича О.В. надійшло письмове клопотання про залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи батька ОСОБА_6 – ОСОБА_5 .
13.10.2025 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області задоволено клопотання представника заявниці ОСОБА_7 та залучено для участі у справі в якості заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі матері ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Заявниця та її представник у судовому засіданні вимоги за заявою підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, пояснили, що заявниця з червня 2020 року проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, планували одружитися, ОСОБА_3 неодноразово висилав заявниці грошові кошти на особисті та спільні побутові потреби. Саме заявниця отримала сповіщення від ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якому зазначено, що її чоловік солдат ОСОБА_6 зник безвісти під час виконання бойового завдання. Зазначили, що всі доводи заявниці підтверджуються документально.
Представник Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без участі представника Міністерства оборони України, вимоги за заявою просив залишити без розгляду, обґрунтовуючи тим, що вказана справа не може бути розглянута в порядку окремого провадження, оскільки від встановлення факту визнання заявниці членом сім`ї військовослужбовця залежить виникнення її права на отримання статусу члена сім`ї загиблого Захисника України та на отримання грошової допомоги, з приводу чого заперечує Міністерство оборони України. Таким чином, з огляду на наявність спору про право, який підлягає вирішенню в позовному порядку, вбачаються наявними підстави для залишення вказаної заяви без розгляду.
У даному випадку суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні клопотання представника Міністерства оборони України про залишення вимог за заявою без розгляду. При цьому суд зауважує, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу передує зверненню до відповідних органів за призначенням та отриманням грошової допомоги за безвісти зниклого військовослужбовця, проте після встановлення цього факту та звернення за допомогою публічно-правовий спір може виникнути тільки в разі відмови суб`єкта владних повноважень у призначенні грошової допомоги. Тому стверджувати про те, що на етапі встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу вже виник публічно-правовий спір між заявником та членами сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця чи суб`єктом владних повноважень, який вирішує питання призначення грошової допомоги, є помилковим.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 22.09.2023 по справі № 560/17953/21. 
Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення вимог за заявою не заперечувала. Пояснила, що є матір`ю безвісти зниклого ОСОБА_3 та зазначила, що її син ОСОБА_3 проживав разом із заявницею ОСОБА_1 із червня 2020 року. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 неодноразово приїжджали до неї в гості в с. Вільне Охтирського району Сумської області. Молодший син ОСОБА_2 приїжджав у гості до ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в м. Охтирка Сумської області. Пояснила, що заявниця ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 дійсно проживали однією сім`єю, вели спільний побут, планували одружитися, купили обручки, які ОСОБА_3 показував їй при розмові по відеозв`язку. Про те, що її син ОСОБА_3 зник безвісти дізналася від ОСОБА_1 , яка повідомила їй про це не одразу, оскільки боялася засмутити.
Законний представник заінтересованої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , – ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, надала заяву, згідно з якою просить справу розглядати за її відсутності.
Заінтересована особа ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 знає з 2020 року. ОСОБА_3 та заявниця ОСОБА_1 почали проживати з 2020 року та були її сусідами по будинку на чотири квартири за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 та ОСОБА_1 часто бачила разом у дворі вранці та ввечері, проте дуже близько не спілкувався. Її чоловік періодично спілкувався з ОСОБА_3 . Зазначила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вели спільний побут, разом робили ремонт, брали участь в утриманні будинку: фарбували ворота, підтримували двері та стіни. Про те, що ОСОБА_3 зник безвісти, дізналася від ОСОБА_1 .
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що працює продавцем за графіком 4 на 4 дні у кіоску «Доміно» неподалік від будинку, де разом проживали заявниця та ОСОБА_3 , які часто разом заходили в кіоск зробити покупки чи випити каву. Крім того, ОСОБА_3 часто заходив у кіоск за кавою та сигаретами. Бачила ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ввечері та вранці, вони разом вигулювали двох собак: одна з них – породи «Хаскі», іншу ОСОБА_3 підібрав на вулиці. Підтвердила, що заявниця ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 , вели спільний побут, мали спільний бюджет.
Суд, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, заслухавши позицію учасників справи, дослідивши письмові докази та показання свідків дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.
Судом встановлено, що згідно з довідкою Виконавчого комітету Охтирської міської ради від 28.07.2025 № б/н, за підписом квартального уповноваженого ОСОБА_11 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з червня 2020 року проживають однією сім`єю та ведуть спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).
Із заяви про державну реєстрацію шлюбу № 20250304-45135 вбачається, що 04.03.2025 ОСОБА_6 та ОСОБА_1 через застосунок «Дія» подали заяву про державну реєстрацію шлюбу, призначено дату та час проведення реєстрації шлюбу – 29.07.2025 о 15:30 год., місце державної реєстрації шлюбу – Цифровий офіс державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 20).
01.03.2023 року ОСОБА_6 уклав контракт з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу (а.с. 15-16).
Відповідно до сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти від 14.07.2025 № 5048, за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 повідомлено про те, що її чоловік солдат ОСОБА_6 , вогнеметник 1 штурмового взводу 2 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_3 , зник безвісти 08.07.2025 близько 04:25 під час виконання бойового завдання при виконанні службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України під час агресії російської федерації, виконуючи бойове завдання під час штурмових дій у складі ШГр «Ефір» в районі н.п. Кіндратівка Сумської області (а.с. 17).
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2025 до ЧЧ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області звернулася ОСОБА_1 про те, що її чоловік військовослужбовець ОСОБА_6 зник безвісти 08.07.2025 під час виконання бойового завдання (а.с. 18).
З наданих заявницею фотосвітлин за період спільного проживання та скриншотів особистої переписки в соціальних мережах вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживали спільно та вели спільний побут, мали почуття любові та поваги один до одного, планували зареєструвати шлюб (а.с. 21-35). 
З виписки по банківському рахунку заявниці в АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 регулярно надсилали один одному грошові кошти (а.с. 36-39).
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
За приписами ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 3 СК України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно зі ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, передусім є сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, які визначені ч. 2 ст. 3 СК України.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.
Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Подібні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 180/2536/18 (провадження № 61-18579св19), від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20).
Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства.
Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 643/6799/17 від 30.10.2019.
Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».
Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).
Таким чином, виходячи з вищенаведеного суд дійшов висновку про доведеність факту проживання заявниці ОСОБА_1 з ОСОБА_6 , який зник безвісти 08.07.2025, однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з червня 2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вказана обставина підтверджується дослідженими в ході розгляду справи письмовими доказами та показами свідків, згідно з якими ОСОБА_1 та ОСОБА_6 вели спільне господарство та мали спільний бюджет, брали спільну участь у питанні життєзабезпечення їх сім`ї та проведенні дозвілля, подали заяву про державну реєстрацію шлюбу та чекали призначеної дати реєстрації.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, надані заявницею докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, і в своїй сукупності підтверджують факт проживання заявниці та ОСОБА_6 однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу за вказаний у заяві період. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки це є підставою для реалізації нею своїх прав на отримання виплат та матеріальної допомоги як члену сім`ї безвісти зниклого військовослужбовця.
Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи заяву у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог за заявою.
Керуючись статтями 12, 19, 76-79, 81, 258-260, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі матері ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу – задовольнити.
Встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти 08.07.2025, з червня 2020 року по 08 липня 2025 року.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя           А.І.Савєльєва