Провадження № 2/742/132/26 
Єдиний унікальний № 742/3052/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого - судді Циганка М. О., за участю секретаря судового засідання Рубан Ж.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 в особі представника адвоката Опанасенка Віталія Володимировича до Малодівицької селищної ради Прилуцького району про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

установив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Опанасенко В.В. звернувся до суду з позовом до Малодівицької селищної ради Прилуцького району про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина, в тому числі й на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, будучи спадкоємицею за законом і прийнявши спадщину у встановленому законом порядку, позивачці було відмовлено нотаріусом в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на даний житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують належність цього майна спадкодавцю, оскільки за життя чоловік не встиг зареєструвати право власності на будинок, що позбавляє позивачку можливості реалізувати свої спадкові права. Тому позивачка і звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спірний житловий будинок та господарські споруди після смерті чоловіка. 
Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте згідно письмової заяви її представника, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили суд розглядати справу без їх участі.
Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав:
У відповідності до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.11.2007 року вбачається, що 30 липня 1961 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 19 січня 2007 року.
Факт прийняття спадщини позивачкою після смерті її чоловіка на інше майно зокрема підтверджуються виданими нотаріальною конторою свідоцтвом про право на спадщину за законом на земельні ділянки загальною площею 3,1222 га, 0,1083га та 0,2108га на території Товкачівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, на ім`я позивачки 16.08.2008 року, інформацією від 17.06.2025 №473/01-16 та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру(спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №81553217 від 17.06.2025(а.с.9,22,23).
Згідно з повідомлення Другої Прилуцької державної нотаріальної контори №392/01-16 від 27.05.2025 року при зверненні позивачки до Другої Прилуцької державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії,у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності на нерухоме майно, рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами (а.с.9зв).
Згідно довідки КП «Прилуцьке МБТІ» №192 від 05.02.2025 року вбачається, що згідно наявних даних в архіві КП «Прилуцьке МБТІ» станом на 31.12.2012 року право власності на житловий за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано(а.с.10).
Відповідно до виписки з погосподарської книги №3 за 1991-1995 роки Товкачівської сільської ради, Прилуцького району Чернігівської області, виданої Малодівицькою сільською радою Прилуцького району Чернігівської області, згідно даних погосподарської книги №3 на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).
Згідно положень ст.ст.100, 101 ЦК Української РСР 1963 року (який діяв на час здійснення будівництва будинку) громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 «Особиста власність» цього ж кодексу не пов`язувала наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією. 
Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).
Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17 липня 1997 року №475/97 - ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
За таких обставин, досліджені зазначені вище письмові документи свідчать, що будівництво спірного будинку здійснювалось у відповідності із законом, яке діяло на час проведення такого, а наведеною з погосподарської книги №3 за 1991-1995 роки Товкачівської сільської ради, Прилуцького району Чернігівської області, виданої Малодівицькою сільською радою Прилуцького району Чернігівської області, підтверджується, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , рахується саме за спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і право власності на житловий будинок, після закінчення його будівництва, виникло за спадкодавцем у встановленому на час будівництва порядку шляхом внесення запису у погосподарську книгу Малодівицької селищної ради, тобто будівництво завершене і фактично у спадкодавця виникло право власності на будинок після внесення відомостей в погосподарську книгу Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що позивачка ОСОБА_1 у відповідності до ст.1261 ЦК України є спадкоємицею за законом першої черги після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і якому за життя належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та приймаючи до уваги, що інших спадкоємців судом не встановлено, тому позов про визнання права власності на спірний будинок в порядку спадкування, підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 328, 1261 ЦК України, ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, 

ухвалив:

Позов  ОСОБА_1 в особі представника адвоката Опанасенка Віталія Володимировича до Малодівицької селищної ради Прилуцького району про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судові витрати покласти на позивача. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Максим ЦИГАНКО